Справа № 279/7943/25 
Провадження 2/279/685/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року        місто Коростень
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Пацко О.О., при секретарі судового засідання Зубковій І.М., розглянувши в м.Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Крейдін Сергій Олександрович до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
В С Т А Н О В И В :
Позивачка ОСОБА_1 інтереси якої представляє адвокат Крейдін С.О. звернулася до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на лікування неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 54 220,23 гривень та понесені судові витрати.
Позов мотивовано тим, що 29 жовтня 2011 року, між ОСОБА_1 та відподачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Коростенського міськрайонного суду № 279/3805/21 від 29 вересня 2021 року шлюб розірвано. 06 серпня 2021 року Коростенським міськрайонним судом видано судовий наказ, справа № 279/3795/21, яким стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу. Разом з тим, у дочки було діагностовано переднє та заднє порушення прикусу, клас ІІ/2, викривлення верхньої дуги, повний глибокий прикус, повний ретрогенний прикус з протрузією верхніх різців. Вказане захворювання має досить серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров`я. Без втручання ортодонта, та планового лікування формувався неправильний прикус, та неправильне положення верхніх зубів відносно нижніх, та неправильне формування зубних дуг. Дочка позивачки, ОСОБА_3 , перебувала в Польщі, де звернулась в спеціалізований медичний заклад, про що свідчить карта пацієнта, де було складено план лікування. Згідно з визначеним планом лікування, ОСОБА_3 отримала комплексну ортодонтично-стоматологічну допомогу яка тривала майже рік. За весь період, починачючи з діагностування, позивач ОСОБА_1 , понесла додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 на загальну суму 108440.47 грн, що складається: витрати в польській клініці 9010 злотих, що по курсу НБУ на 22.12.2025 р. становить 105840,47 грн. лікування, та 2600 грн. лікування в ФОП ОСОБА_4 , Медичний заклад «Стоматололгічний центр Престиж».
Позивачка неодноразово зверталась до відповідача, повідомляючи про додаткові витрати, які вона несе, але останній ігнорує це, та відмовляється брати на себе половину цих витрат, тому ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. За таких обставин справу розглянуто без фіксації технічними засобами, на підставі поданих доказів.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

29.10.2011 між сторонами було укладено шлюб. який розірвано рішенням Коростенського міськрайоного суду від 29.09.2021 року (а.с.6).
06 серпня 2021 року Коростенським міськрайонним судом видано судовий наказ, справа № 279/3795/21, яким стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (а.с.8).
Відповідно до медичної карти пацієнта заведеної в медичному закладі " ОСОБА_5 " ОСОБА_6 в м. Ополе, вул. Ниси Лужицької, 9а, Польща, в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було діагностовано переднє та заднє порушення прикусу, клас ІІ/2, викривлення верхньої дуги, повний глибокий прикус, повний ретрогенний прикус з протрузією верхніх різців (а.с. 10)
Згідно рахунків, наданах позивачем, на ортодонтичне лікування у медичному закладі "Ортодонтія Йоланта Ярка" ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала комплексну ортодонтичну- стоматологічну допомогу на суму 9010 злотих, що станом на день звернення до суду еквівалентно 105840,47 гривень по курсу НБУ ( а.с. 12-28). Акт виконаних робіт ФОП ОСОБА_8 на суму 2600 грн. (а.с.31).
Згідно ст. 185 ч. 1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Частина 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.
Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами.
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат.
Позивачка надала медичну карту дитини заведену у медичному закладі Ортодонтія Йоланта Ярка", розрахунки на ортодонтично-стоматологічних послуги, акт виконаних робіт, таким чином, вона понесла додаткові витрати на лікування дитини за лікарським призначенням, що підтверджується наявними у справі доказами, а відповідач зобов`язаний брати участь у таких витратах, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки половини понесених додаткових витрат на ортодонтичне лікування, призначеного лікарем у сумі 54220 грн. 23коп..
Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ст. 137 ч. ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 (справ №755/9215/15-ц) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п. п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, яка розглядалась, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів, представник позивача не брав участь в судових засіданнях, суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача в розмірі 10000,00 є неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат потрібно відмовити.
З відповідача на підставі ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-13,76-84,258-273 ЦПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) додаткові витрати одноразово на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 54220 (п`ятдесят чотири тисячі двісті двадцять ) грн.. 23 коп.; витрати на правничу допомогу в сумі 3000 (трьох тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір 1331,20 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи , якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя О.О.Пацко