З А О Ч Н Е Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2026 
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: 
головуючого - Харабадзе К.Ш., 
за участю секретаря - Діденко І.Ю.,
Справа № 629/3167/26
Номер провадження 2/629/1478/26
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит»
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу про стягнення заборгованості 
у с т а н о в и в : 
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 14.06.2019 між АТ «Мегабанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 105-116-850-2-19-Г. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 03.09.2024 у загальному розмірі 43321,46 грн, яка складається з заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) 11448,60 грн; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) 7983,06 грн, заборгованість по сплаті комісії ( втому числі простроченої ) 23889,80 грн., яку відповідач добровільно не сплачує. Внаслідок відступлення права вимоги, до позивача перейшло право вимоги в тому числі за кредитним договором 105-116-850-2-19-Г від 14.06.2019. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 11200 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. 
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, судовою повісткою про виклик, за адресою зареєстрованого місця проживання, причину неявки суду не повідомила, з заявами про ознайомлення зі справою до суду не зверталася, будь-яких заяв по суті не подавала, правом подання відзиву не скористалася.
Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. 
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, доходить до такого. 
Судом встановлено, що 14.06.2019 АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 105-116-850-2-19-Г (з ануїтентними платежами), за умовами якого кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього договору /п. 1.1/. 
Кредит надається на строк з 14.06.2019 по 13.06.2022 включно /п. 2.2 кредитного договору/.
Загальний розмір кредиту становить 13789,24 грн. (п. 2.3 кредитного договору/.
Процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) становить 15% /п. 2.4. кредитного договору/.
Процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний в п.2.2. договору становить 0,1% річних /п.2.11 кредитного договору/.
Як встановлено п. 2.9. кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, становить 915,15 грн.
Підпунктами 3.1.1. та 3.1.2. п. 3.1. кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується для обліку кредиту відкрити позичковий рахунок № НОМЕР_1 , для обліку нарахованих процентів за кредитом відкрити рахунок № НОМЕР_2 .
Як вбачається з п. 7.1 кредитного договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє 13 червня 2025 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним.
14.06.2019 між сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому обумовлено всі істотні умови кредитування.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується виписками по рахункам за період з 14.06.2019 по 02.12.2022 та за період з 03.12.2022 по 03.09.2024.
Розрахунок заборгованості за кредитним договором №105-116-850-2-19-Г від 14.06.2019 свідчить про те, що станом на 03.09.2024 загальна сума заборгованості становить 43321,46 грн, яка складається з заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) - 11448,60 грн; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) - 7983,06 грн, заборгованість по сплаті комісії ( втому числі простроченої ) - 23889,80 грн.
09.07.2024 відбувся електронний аукціон з продажу право вимоги за кредитними договорами. Відповідно до протоколу електронного аукціону №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 переможцем аукціону визначено ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс».
03.09.2024 АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклали договір № GL1N426240 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за цим договором в порядку та на умовах, визначеним цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги банку до боржників, зазначених у додатку № 1, додатку №2 до цього договору.
Відповідно до Витягу з додатку № 1 до договору № GL1N426240 про відступлення права вимоги від 03.09.2024 АТ «Мегабанк» відступило ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» право вимоги, зокрема за кредитним договором №105-116-850-2-19-Г від 14.06.2019, боржником за яким є ОСОБА_1 , в сумі 43321,46 грн, яка складається з заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) - 11448,60 грн; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) - 7983,06 грн, заборгованість по сплаті комісії ( втому числі простроченої ) - 23889,80 грн. 
27.12.2024 ТОВ «ФК «Єврокредит» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклали договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, за цим договором в порядку та на умовах, визначеним цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора, зазначених у Додатку №1 до цього Договору
Відповідно до Витягу з додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення права вимоги від 27.12.2024 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Єврокредит» право вимоги, зокрема за кредитним договором №105-116-850-2-19-Г від 14.06.2019, боржником за яким є ОСОБА_1 , в сумі 43321,46 грн, яка складається з заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) - 11448,60 грн; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) - 7983,06 грн, заборгованість по сплаті комісії ( втому числі простроченої ) - 23889,80 грн. 
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Згідно з статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Так, 03.09.2024 АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклали договір № GL1N426240 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за цим договором в порядку та на умовах, визначеним цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги банку до боржників, зазначених у додатку № 1, додатку №2 до цього договору.
Відповідно до Витягу з додатку № 1 до договору № GL1N426240 про відступлення права вимоги від 03.09.2024 АТ «Мегабанк» відступило ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» право вимоги, зокрема за кредитним договором №105-116-850-2-19-Г від 14.06.2019, боржником за яким є ОСОБА_1 , в сумі 43321,46 грн, яка складається з заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) - 11448,60 грн; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) - 7983,06 грн, заборгованість по сплаті комісії ( втому числі простроченої ) - 23889,80 грн. 
27.12.2024 ТОВ «ФК «Єврокредит» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклали договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, за цим договором в порядку та на умовах, визначеним цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора, зазначених у Додатку №1 до цього Договору
Відповідно до Витягу з додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення права вимоги від 27.12.2024 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Єврокредит» право вимоги, зокрема за кредитним договором №105-116-850-2-19-Г від 14.06.2019, боржником за яким є ОСОБА_1 , в сумі 43321,46 грн, яка складається з заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) - 11448,60 грн; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) - 7983,06 грн, заборгованість по сплаті комісії ( втому числі простроченої ) - 23889,80 грн.
Зважаючи, що умови договору про відступлення права вимоги виконано сторонами, вартість, обумовлена договором, сплачено ТОВ «ФК Єврокредит», в судовому порядку вказаний правочин не оскаржено, суд вважає, що позивач набув право вимоги до відповідача на законних підставах.
У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, як передбачено ст. 527 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно п. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України, позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором.
Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.
Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №105-116-850-2-19-Г від 14.06.2019 у розмірі 19431,66 гривень, з яких 11448,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7983,06 грн. - сума заборгованості за відсотками законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення заборгованості по комісією в розмірі 23889,80 грн., суд зазначає на таке.
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
При цьому законодавством визначено декілька наслідків невідповідності правочину нормам актів цивільного законодавства: недійсність правочину або його нікчемність у випадках, визначених законом /стаття 215 ЦК України/.
За положеннями частини другої статті 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом. Визнання у такому випадку правочину недійсним в окремому порядку не вимагається.
Зазначені положення законодавства поширюються як на договори як вид правочинів загалом, так і на окремі положення певних видів договорів, зокрема договорів кредиту.
Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захистправ споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.
За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції /пункти 17, 23 статті 1/.
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
З цих підстав, суд доходить висновку про те, що умова кредитного договору щодо встановлення комісії суперечить вимогам статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, банк не може встановлювати платежі, які споживач повинен сплатити на користь банку за дії, які не є послугою банку. До таких самих висновків прийшов Верховний Суд України у постанові по справі № 6-2071цс16 від 06 вересня 2017 року та КЦС ВС від 19.08.2020 року у постанові по справі №641/11984/15-ц, визнавши умову кредитного договору щодо встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості нікчемною.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми комісії.
За таких обставин суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд доходить до такого.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Таким чином, суд вважає, що розмір гонорару адвоката у сумі 11200,00 грн. не співмірний зі складністю справи, яка відповідно до положень ЦПК України є малозначною, розглядається у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів, а також часом, необхідним представнику позивача для вчинення відповідних процесуальних дій.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 131, 141, 223, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» суму заборгованості в розмірі 19431 /дев`ятнадцять тисяч чотириста тридцять одна/ гривня 46 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1194 гривні 21 копійка, витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 /чотири тисячі/ гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Позивач може оскаржити рішення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит», ЄДРПОУ 40932411, місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, пров.Ушинського, буд.1, офіс 105
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 

Суддя            Карина ХАРАБАДЗЕ