ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 червня 2026 року м. Житомир  справа № 240/10916/26 
категорія 111000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
з участю секретаря судового засідання Федорчук Д.В.,
представника позивача Струкової Л.В., представника відповідача Коркушка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, 
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом, який ним був уточнений (а.с.215-216) і в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Житомирській області від 12.09.2025 № 0208330708 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на загальну суму 1915000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що:
- наказом ГУ ДПС у Житомирській області від 31.07.2025р. №1058-п «Про проведення фактичної перевірки складу «Japan Scooters» визначено провести фактичну перевірку складу «Japan Scooters» за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , за авторинком, на території гаражного кооперативу, з 31.07.2025р. тривалістю, що не перевищуватиме 10 діб, при цьому в дійсності було проведено фактичну перевірку за іншою адресою: АДРЕСА_2 у приміщеннях гаражу № НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить гр. ОСОБА_2 та гаражів № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , №2011, які на праві приватної власності належать гр. ОСОБА_1 ;
- станом на 05.08.2025р. у складському приміщенні (гаражах №1992, №1993, №2010, №2011) за адресою: АДРЕСА_2 , розміщувалися прийняті ФОП ОСОБА_1 від ТОВ «Таннос-2022», ТОВ «Перша Одеська торгівельна компанія» та ТОВ «Альянс Імпорт» на відповідальне зберігання бувши у використанні 12 мотоциклів та 8 мопедів, продаж яких здійснюють зазначені підприємства безпосередньо;
- перевіркою не було встановлено, що на складі за адресою: АДРЕСА_2 , перевірку якого податківці не мала права здійснювати, реалізацію будь-якого товару здійснює/вав ФОП ОСОБА_1 ;
- продаж гр. ОСОБА_2 власного бувшого у використанні скутера у власному приміщенні гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ніяким чином не може вказувати на порушення податкового законодавства іншою особою - ФОП ОСОБА_1 , який свою підприємницьку діяльність зі зберігання ТМЦ здійснює на складі, а саме на території власних гаражів № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_2 ; 
- ФОП ОСОБА_1 не має будь-яких приміщень ні на праві приватної власності, ні на праві тимчасового користування за адресою АДРЕСА_1 , за авторинком, на території гаражного кооперативу, а тому інформація, вміщена до акту фактичної перевірки від 11.08.2025р. №17534/06/25/РРО/ НОМЕР_6 та Розрахунку штрафної (фінансової) санкції до акту фактичної перевірки від 11.08.2025р. №17534/06/25/РРО/ НОМЕР_6 про місце здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 є спотвореною, тобто недостовірною; з акту фактичної перевірки не вбачається, що в ході її проведення був встановлений факт реалізації (продажу) ФОП ОСОБА_1 будь-яких товарів, в т.ч. не облікованих товарів.
Ухвалою від 27.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.172-204), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що:
- на підставі ст. 19-1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі – Кодекс, ПК України), у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи та враховуючи доповідну записку управління податкового аудиту ГУ ДПС від 30.07.2025 №2831/06-30-07-08 видано наказ про проведення фактичної перевірки від 31.07.2025 №2058-п; 
- ГУ ДПС у Житомирській області проведено фактичну перевірку на підставі підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, у зв`язку із надходженням письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування; так, зазначена вище правова підстава (пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України) наведена у наказі про проведення фактичної перевірки;
- зазначена правова підстава ґрунтується на зверненні ОСОБА_3 від 29.07.2025 (долучено до відзиву); в якому заявник вказує, що платник податків здійснює продаж мотоциклів та скутерів без надання фіскальних чеків саме у складі «Japan Scooters» за адресою: м. Житомир, вул. Тараса Бульби Боровця, за авторинком, на території гаражного кооперативу. Дана адреса в подальшому вказана й у акті перевірки;
- позивач зазначає, що фактичну перевірку працівниками ГУ ДПС у Житомирській області проведено за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 , у приміщеннях гаражів, які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (позивач), та які, згідно довідок наданих позивачем, знаходяться на території Обслуговуючого кооперативу «Гаражний будівельний кооператив «Світанок плюс -1»;
- дві вищевказані адреси територіально відповідають одному й тому ж місцю – території гаражного кооперативу, де була проведена фактична перевірка, адже вищевказаний гаражний кооператив, як і весь провулок 4-й Вільський, знаходиться за авторинком, що у АДРЕСА_1 , про що свідчать дані з відкритих джерел інформації.
Позивач відповіді на відзив не подав.
Суд 29.04.2026 перейшов до розгляду за правилами загального позовного провадження і 06.05.2026 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.
В судовому засіданні:
- представник позивача позов підтримали та просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві; 
- представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Проаналізувавши та оцінивши дослідженні докази у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи:
- до відповідача надійшла заява від 29.07.2025 (а.с.194), в якій повідомляється, що "за авторинком в м. Житомирі, в гаражному кооперативі за адресою м. Житомир, вул. Тараса Бульби Боровця в складі з назвою «Japan Scooters» відбувається продаж мотоциклів, скутерів, та не видаються фіскальні чеки";
- наказом ГУ ДПС у Житомирській області від 31.07.2025р. № 2058-п "Про проведення фактичної перевірки складу «Japan Scooters»" (а.с.185) визначено провести фактичну перевірку складу «Japan Scooters» за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Тараса Бульби Боровця, за авторинком, на території гаражного кооперативу, з 31.07.2025р. тривалістю, що не перевищуватиме 10 діб;
- на виконання вказаного наказу відповідними посадовими особами контролюючого органу здійснено перевірку, за результатами якої складено акт фактичної перевірки 08.08.2025 №17534/06/25/РРО/ НОМЕР_6 (а.с.181-184), з якого вбачається, що проведено перевірку господарської одиниці (складу «Japan Scooters»), що розташована за адресою АДРЕСА_1 , за авторинком, на території гаражного кооперативу, платника податків ОСОБА_1 ;
- перевіряючи були допущені позивачем для проведення фактичної перевірки, про що свідчать надані під час перевірки пояснення позивача від 05.08.2025 та підписаний ним опис ТМЦ до акту перевірки (а.с.184);
- фактичну перевірку було проведено за місцем розташування гаражів № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , №2010, № НОМЕР_7 гаражного будівельного кооперативу "Світанокплюс-1" за адресою АДРЕСА_2 , які на праві приватної власності належать позивачу і в яких зберігалися відповідно до договорів зберігання (а.с.152-161) товарно-матеріальні цінності, зазначені в описі ТМЦ до акту перевірки (а.с.184);
- на підставі акт фактичної перевірки 08.08.2025 №17534/06/25/РРО/ НОМЕР_6 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.09.2025 № 0208330708 (а.с.28-29) про застосування до позивача штрафу (фінансових санкцій) в сумі 1915000,00 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Позивач вважає спірне рішення протиправним, оскільки, крім іншого, на підставі наказу ГУ ДПС у Житомирській області від 31.07.2025р. № 2058-п "Про проведення фактичної перевірки складу «Japan Scooters»" не могла проводитись перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за наслідками якої прийнято це рішення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 КАС України.
Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд в постанов від 09.06.2026 у справі № 380/26084/24 зазначив:
"Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, законодавства з питань регулювання виробництва та обігу підакцизних товарів (продукції), у тому числі товарів (продукції), що підлягають маркуванню, законодавства з питань застосування Електронної системи обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: 80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція (пункт 80.4 статті 80 Податкового кодексу України).
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5 статті 80 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 81.1 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Суд наголошує на тому, що наказ про проведення перевірки є ключовим документом на підставі якого контролюючий орган може приступити до проведення перевірки.
Суд зазначає, що наказ про проведення перевірки є не лише внутрішнім організаційним документом контролюючого органу, а насамперед юридичним актом індивідуальної дії, який спрямований на породження правових наслідків для конкретного платника податків. Саме з моменту пред`явлення належно оформленого наказу виникає процесуальна підстава для допуску посадових осіб до перевірки, а відтак розпочинається реалізація заходів податкового контролю, які можуть впливати на майнову та правову сферу суб`єкта господарювання.
У зв`язку з цим наказ виконує, зокрема, гарантійну функцію, оскільки сприяє забезпеченню балансу між публічними інтересами держави у сфері податкового контролю та правами платника податків. Його зміст має бути достатньо визначеним і зрозумілим, таким, що дає можливість ідентифікувати особу, обсяг та межі перевірки без обґрунтованих сумнівів. Саме через наказ платник податків отримує можливість завчасно ознайомитися з підставами перевірки.
З огляду на це вимоги пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо зазначення найменування платника податків, його реквізитів, об`єкта перевірки, виду та підстав перевірки мають імперативний характер і спрямовані на забезпечення належної індивідуалізації акта контролю. Відсутність такої індивідуалізації або її заміна узагальненими позначеннями фактично нівелює правову визначеність наказу як підстави для втручання у сферу господарської діяльності.
У цій справі встановлено, що в наказі про проведення перевірки як об`єкт визначено «магазин електроніки «Yabluka», тобто використано комерційне найменування торговельного об`єкта, яке не є суб`єктом податкових правовідносин і не може самостійно нести обов`язки платника податків. Водночас фактичні перевірочні дії були здійснені щодо конкретної фізичної особи-підприємця - ФОП ОСОБА_1 , на якого й були складені документи за результатами перевірки.
Така невідповідність між суб`єктом, визначеним у наказі, та суб`єктом, щодо якого фактично здійснено контрольні заходи, свідчить про порушення принципу індивідуальності адміністративного акта. Адже наказ не може ототожнюватися з абстрактним описом місця здійснення діяльності або торговельної назви, оскільки саме конкретний платник податків є носієм прав та обов`язків у податкових правовідносинах.
Суд наголошує, що належне визначення адресата наказу є визначальною умовою його легітимності, оскільки саме цей елемент забезпечує персоніфікований характер державного втручання. У разі відсутності чіткого визначення платника податків або підміни його комерційним позначенням об`єкта господарської діяльності, наказ втрачає властивість індивідуального акта та не може вважатися належною правовою підставою для допуску до перевірки.
Отже, значення наказу у процедурі податкового контролю полягає не лише у формальному оформленні рішення контролюючого органу, а у забезпеченні законності початку перевірки, визначеності її меж та гарантуванні прав платника податків. Недотримання вимог щодо індивідуалізації суб`єкта перевірки ставить під сумнів правомірність усієї процедури податкового контролю, що здійснювалася на підставі такого наказу.
Суд також враховує, що за змістом частини другої статті 19 Конституції України будь-яка реалізація владних управлінських функцій контролюючим органом повинна мати чітку нормативну підставу та здійснюватися у порядку, встановленому законом. Оскільки наказ про проведення перевірки не забезпечував належної індивідуалізації платника податків, щодо якого прийнято рішення про проведення перевірки, подальше здійснення перевірочних заходів стосовно ФОП ОСОБА_1 не відповідало вимогам законності, що є самостійним підтвердженням неправомірності спірних дій контролюючого органу.
За таких обставин Суд доходить висновку, що встановлені у справі порушення, допущені при оформленні та визначенні змісту наказу про проведення перевірки, є такими, що мають істотний характер, оскільки стосуються базової передумови здійснення податкового контролю - належної та індивідуалізованої правової підстави для його початку.
Невідповідність наказу вимогам Податкового кодексу України щодо визначення конкретного платника податків та об`єкта перевірки, а також фактичне проведення перевірки щодо іншого суб`єкта, ніж той, який зазначений у наказі, свідчить про порушення процедури призначення перевірки, що є визначальною стадією податкового контролю. У такому випадку сам наказ не може розглядатися як належна та законна підстава для проведення перевірки.
Суд виходить з того, що протиправність наказу про проведення перевірки має наслідком незаконність усіх дій контролюючого органу, вчинених на його виконання, а також результатів такої перевірки, оформлених відповідними актами та прийнятими на їх підставі рішеннями. За відсутності належної правової підстави для проведення перевірки, сам процес її здійснення не породжує правомірних юридичних наслідків.
У зв`язку з цим усі інші доводи сторін, наведені у позовній заяві та касаційній скарзі, у тому числі щодо правильності встановлених під час перевірки обставин, оцінки доказів та застосування норм матеріального права, не мають вирішального значення для правильного вирішення спору, оскільки вони стосуються наслідків перевірки, яка проведена з істотним порушенням процедури її призначення.
Таким чином, встановлена протиправність наказу про проведення перевірки є самостійною та достатньою підставою для висновку про незаконність результатів перевірки, що унеможливлює їх збереження в правовому полі незалежно від інших доводів учасників справи.
Враховуючи встановлені у справі обставини та наведені висновки щодо істотних порушень, допущених при прийнятті наказу про проведення перевірки, суд касаційної інстанції доходить висновку, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків щодо правомірності дій контролюючого органу та належної оцінки спірних правовідносин.
Судами першої та апеляційної інстанцій не було надано належної правової оцінки порушенням вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо індивідуалізації наказу про проведення перевірки та невідповідності між суб`єктом, визначеним у наказі, та фактично перевіреним платником податків. Унаслідок цього судами було зроблено передчасний висновок про законність проведеної перевірки та прийнятих за її результатами рішень."
Згідно вказаних правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права (статті 80, 81 Податкового кодексу України), значення наказу про проведення фактичної перевірки у процедурі податкового контролю полягає не лише у формальному оформленні рішення контролюючого органу, а у забезпеченні законності початку перевірки, визначеності її меж та гарантуванні прав платника податків, а недотримання вимог щодо індивідуалізації суб`єкта перевірки ставить під сумнів правомірність усієї процедури податкового контролю, що здійснювалася на підставі такого наказу.
Враховуючи, що в наказі відповідача від 31.07.2025р. №1058-п як об`єкт перевірки визначено не позивача, а склад «Japan Scooters», який не є суб`єктом податкових правовідносин і не може самостійно нести обов`язки платника податків, суд вважає, що наказ втрачає властивість індивідуального акта та не може вважатися належною правовою підставою для проведення перевірки, яка була здійснені щодо конкретної фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , на якого й були складені документи за результатами перевірки, в тому числі і спірне рішення.
Таким чином суд визнає спірне рішення протиправним та скасовує його.
Суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
Враховуючи задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 13312,00 грн (а.с.162) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд
вирішив:
Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , номер НОМЕР_6 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Тютюнника, 7, м. Житомир, код 44096781) задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 12.09.2025 № 0208330708.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 13312,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк