КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2026 року справа №320/43292/24
Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТРУМ-Т» про стягнення штрафних санкцій за порушення законодавства про рекламу,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «АСТРУМ-Т» про стягнення з ТОВ "АСТРУМ-Т" (ЄДРПОУ: 36644918) штрафних санкцій, передбачених рішеннями "51/4833 та №52/4833 від 16.02.2024 року у загальному розмірі 6 783,00 (шість тисяч сімсот вісімдесят три гривні та 00 коп.). 
Ухвалою суду від 28.11.2024 року позовну заяву залишено без руху, а позивачеві наданий строк на усунення виявлених судом недоліків.
Заявою, зареєстрованою канцелярією суду 06.12.2024 року з використанням підсистеми "Електронний Суд", до матеріалів справи долучено платіжну інструкцію №656 від 04.12.2024 року про сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн., чим вищеозначені недоліки були усунуті.
Ухвалою суду за наслідком усунення недоліків позовної заяви, провадження у справі відкрите, вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
В якості підстави позову позивачем зазначено про несплату в добровільному порядку відповідачем штрафу.
Відповідач, попри направлення примірника ухвали, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.
У зв`язку із зазначеним, суд, керуючись положеннями частини 6 статті 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
23.01.2024 року позивачем складено протокол про порушення законодавства про рекламу ТОВ "АСТРУМ-Т", у якому зазначено про наявні ознаки порушення вимог пункту 1 статті 6 та абзацу 1 частини 3 статті 8 Закону України «Про рекламу».
На підставі вищеозначеного протоколу 23.01.2024 року позивачем направлено рекламодавцю, ТОВ "АСТРУМ-Т" листа-вимогу за вихідним номером №06.6/796 від 23.01.2024 року, яким повідомлено про необхідність надати до 02.02.2024 на електронну адресу (info@kiev-dpss.gov.ua) та, в подальшому - на поштову адресу позивача інформацію, передбачену вимогами частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу», а саме: пояснення, копію свідоцтва про державну реєстрацію (витяг), затверджені макети реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договори з виробником реклами, рекламодавцем, акти виконаних робіт, квитанції про сплату тощо), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення.
23.01.2024 року внаслідок невиконання відповідачем викладеного у листі-вимозі, позивачем винесене рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу на підставі Протоколу про порушення за ознаками порушення вимог пункту 1 статті 6 та абзацу 1 частини 3 статті 8 Закону України "Про рекламу", а саме - викладення реклами мовою, відмінної від державної та незазначення інформації про початок і закінчення строку дії акції.
01.02.2023 року ТОВ "АСТРУМ-Т" засобами поштового зв`язку направлене запрошення на розгляд справи 16.02.2024 року.
05.02.2024 року позивачем складено протокол про порушення ТОВ "АСТРУМ-Т" законодавства про рекламу, а саме: частини 2 статті 26 Закону України "Про рекламу" у зв`язку із ненаданням на вимогу органу державної влади, на який законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, документального підтвердження вартості розповсюдженої відповідачем реклами ресторану "МАRLIN". 05.02.2024 року на підставі вищеозначеного протоколу позивачем винесене рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу внаслідок ненадання на лист-вимогу позивача запитаних матеріалів.
16.02.2024 року за результатами розгляду справ, позивачем винесені рішення №51/4833 та №52/4833 про накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу у загальному розмірі 6 783,00 грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят три гривні та 00 коп.). 
Вищеозначені рішення направлені позивачеві засобами поштового зв`язку.
Доказів оскарження даних рішень та/або добровільної сплати штрафу до суду не надано.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Засади рекламної діяльності в Україні визначає Закон України "Про рекламу" від 03 липня 1996 року №270/96-ВР, який регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про рекламу", реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.
За приписами ч.1 ст. 26 Закону України "Про рекламу", контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку), а також щодо виконання вимог частини десятої статті 8 цього Закону, крім випадків, якщо зазначена реклама є рекламою азартних ігор та організаторів азартних ігор.
Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про рекламу" визначено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, за фактом виявлення такими органами порушення або в ході розгляду повідомлення (звернення, скарги, заяви тощо) третіх осіб про порушення вимог законодавства про рекламу рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та аудіозаписи, а також іншу інформацію, що стосуються виявленого порушення чи повідомлення про нього та необхідні для здійснення такими органами повноважень щодо державного контролю.
Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України "Про рекламу" особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами (у тому числі користувацького контенту, який визнається рекламою), в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні у порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами (ч.2 ст. 27 Закону України "Про рекламу").
Відповідно до ч.4 ст.27 Закону України "Про рекламу", центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Антимонопольного комітету України, Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей, а також крім тих, які віднесено до компетенції Національного банку України, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості виготовлення реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами.
Частиною 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004, якою затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу (далі Порядок №693), підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) та накладення штрафу є протокол, що складається посадовими особами Держпродспоживслужби або її територіальних органів.
Відповідно до пункту 16 Порядку №693 у разі наявності підстав для накладення штрафу за результатами розгляду справи уповноважена особа приймає рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.
Пунктом 22 Порядку №693 визначено, що не сплачений у добровільному порядку штраф стягується в установленому законодавством порядку.
Судом встановлено, що відповідач відзиву на позов із запереченнями щодо позову не надав, і не оскаржував винесене суб`єктом владних повноважень рішення.
Частиною 11 статті 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно до п. 20 Порядку, накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 по справі №812/1234/18 висловила позицію, що "на Держпродспоживслужбу покладено функції, зокрема, у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами, в тому числі щодо накладення штрафів на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами та стягнення штрафів у судовому порядку".
Крім того, Верховний Суд неодноразово наголошував, що у справах за позовами про стягнення несплачених адміністративно-господарських санкцій не може надаватися оцінка законності постановам про їх застосування, оскільки це виходить за межі предмету доказування та повинно вирішуватися у справі щодо їх оскарження.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.09.2018 по справі №2a-1465/10/0470, суд дійшов висновку, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.
Вимогою заявленого позову є стягнення суми санкцій, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення такої суми в судовому порядку, встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, тощо.
При цьому питання правомірності застосованих контролюючим органом санкцій не охоплюється предметом доказування даного позову, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні санкції застосовано, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 лютого 2018 року по справі №826/18379/14 та постанові від 18.06.2018 по справі №805/3284/17-а.
За наведених обставин у сукупності, оскільки відповідачем не надано суду доказів дотримання вимог Закону України "Про рекламу", вимог позивача що надання інформації, і сплати до державного бюджету штрафу у розмірі:
- 5083,00 грн (п`ять тисяч вісімдесят три гривні та 00 коп.) згідно рішення №51/4833 від 16.02.2024 року;
- 1700 грн 00 коп. (одна тисяча сімсот гривень та 00 коп.) згідно рішення №52/4833 від 16.02.2024 року.
А тому, з урахуванням встановлених обставин по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до положень ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється.
Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві (вул. Волинська, буд. 12, м. Київ, 03151, ЄДРПОУ: 40414833) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТРУМ-Т" (вул. Васильківська, буд. 1, м. Київ, 03040, ЄДРПОУ: 36644918) про стягнення штрафних санкцій - задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТРУМ-Т" (вул. Васильківська, буд. 1, м. Київ, 03040, ЄДРПОУ: 36644918) в судовому порядку штрафні санкції, передбачені рішеннями №51/4833 та №52/4833 від 16.02.2024 року, у розмірі 6 783,00 грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят три гривні та 00 коп.) до державного бюджету України (Отримувач ГУК у м.Києві/Голосіївський район/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN) UA378999980313040106000026002; Код класифікації доходів бюджету 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету, Адміністративні штрафи та інші санкції).
3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
4. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
5. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.