Справа № 347/1029/26
Провадження № 2/347/844/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
Головуючої-судді: Крилюк М.І.
секретаря : Лазорик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

в с т а н о в и в:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №39889-09/2023, відповідно до умов якого відповідачу надано фінансовий кредит у розмірі 3000 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а останній зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором.
На підтвердження укладення договору позивачем надано копію Договору про надання фінансового кредиту №39889-09/2023 та копію Додатка №1 до нього.
Згідно з п. 1.6 кредитного договору кредит надавався клієнту в безготівковій формі у національній валюті шляхом перерахування коштів на рахунок клієнта, у тому числі з використанням реквізитів платіжної картки, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. На підтвердження виконання своїх зобов`язань щодо перерахування коштів позивачем надано лист про перерахування кредитних коштів № 39889-09/2023.
Позивач також зазначив, що ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» не створює окремих рахунків для клієнтів, а надає кошти на вже існуючі рахунки, у зв`язку з чим не має доступу до інформації щодо фінансових операцій за такими рахунками. Крім того, кредитор не отримує повних реквізитів банківської картки клієнта, оскільки для проведення платіжних операцій використовуються сертифіковані платіжними системами сервіси із захистом даних відповідно до міжнародного стандарту PCI DSS. У зв`язку з цим лист про перерахування коштів не містить повних реквізитів банківської картки.
Таким чином, кредитний договір укладено відповідно до вимог чинного законодавства в електронній формі.
Відповідно до п. 3.3 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування кредитом на залишок заборгованості станом на початок кожного календарного дня — з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості включно.
Оскільки строк повернення кредиту настав, а заборгованість у встановлений строк погашена не була, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з метою захисту та поновлення своїх порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, процентів та комісії у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 30000 грн, з яких: 3000 грн — заборгованість за тілом кредиту; 27000 грн — заборгованість за процентами. 
Щодо відступлення права вимоги позивач зазначив, що 29.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №29032024, відповідно до якого, на підставі ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №39889-09/2023 від 30.09.2023 року.
Також на виконання п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач зазначив, що відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. 
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №39889-09/2023 від 30.09.2023 року у загальному розмірі 30000 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві містилося клопотання про розгляд справи за його відсутності. Також представник позивача зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заяв, клопотань чи відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався. У зв`язку з цим, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України Косівським районним судом Івано-Франківської області було постановлено ухвалу від 13.05.2026 року про заочний розгляд справи, що підтверджується матеріалами судової справи.
Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Такий висновок ґрунтується на встановлених у судовому засіданні фактичних обставинах справи, що підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами, поданими позивачем.
Судом встановлено, що 30.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №39889-09/2023, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у строки та на умовах, визначених договором, що підтверджується засвідченою копією Договору про надання фінансового кредиту №39889-09/2023 від 30.09.2023 року (а.с.16-25) та копією Додатка №1 до нього (а.с.26), долученими до матеріалів справи.
Факт ознайомлення відповідача з умовами кредитування, а також подання ним заявки на отримання кредитних коштів підтверджується копією паспорта споживчого кредиту (а.29-33), що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (додаток №4), заявки-анкети клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (додаток №5) та інформаційного повідомлення споживача (додаток №6).
Кредитний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора W274, що відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до електронного підпису та має юридичну силу письмового договору.
Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, до моменту його укладення товариством було здійснено ідентифікацію та верифікацію клієнта згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку України у сфері фінансового моніторингу.
На підтвердження належного виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів позивачем надано засвідчену копію листа-повідомлення про успішне перерахування коштів (додаток №8). Із зазначеного документа вбачається, що грошові кошти були перераховані відповідачу у порядку, передбаченому п. 1.6 кредитного договору. Згідно з умовами договору, кредит надавався у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок клієнта, у тому числі із використанням реквізитів платіжної картки, а моментом надання кредиту вважався день такого перерахування коштів.
Судом також враховано, що договір укладено в електронній формі відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», а надані позивачем документи підтверджують факт акцепту відповідачем умов договору та укладення правочину в електронному вигляді.
Водночас відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Згідно з поданими позивачем розрахунками заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №39889-09/2023 від 30.09.2023 року (додаток №9) та розрахунком заборгованості станом на дату закінчення строку кредитування (додаток №10), заборгованість відповідача станом на дату звернення до суду становить 30000 грн, з яких: 3000 грн — заборгованість за тілом кредиту та 27000 грн — заборгованість за процентами.
Судом також встановлено, що 29.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №29032024, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників первісного кредитора, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №39889-09/2023 від 30.09.2023 року, що підтверджується засвідченою копією договору факторингу №29032024 від 29.03.2024 року (додаток №11), витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу (додаток №12), актом приймання-передачі Реєстру боржників до Договору факторингу (додаток №13) та копією платіжної інструкції до Договору факторингу №29032024 від 29.03.2024 року (додаток №14).
Крім того, матеріали справи містять засвідчену копію досудової вимоги про погашення кредитної заборгованості (додаток №15), направленої відповідачу до звернення позивача до суду.
Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів, перехід права вимоги до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, долученими до матеріалів справи.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин першої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) іншою стороною і вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію, відповіді про її прийняття. Такий договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, прирівнюється за правовими наслідками до письмового договору.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо електронний правочин підлягає підписанню сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Судом установлено, що 30.09.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №39889-09/2023 в електронній формі, що підтверджується засвідченою копією договору про надання фінансового кредиту, копією Додатка №1 до договору, заявкою-анкетою клієнта на отримання фінансового кредиту, інформаційним повідомленням споживача, а також паспортом споживчого кредиту – інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.
Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_1 надано кредит у сумі 3000 грн. Факт перерахування кредитних коштів підтверджується листом-повідомленням про успішне перерахування коштів, згідно з яким грошові кошти були зараховані відповідачу, що свідчить про належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором.
Відповідно до частин першої та третьої статті 509 ЦК України зобов`язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема сплатити грошові кошти, а кредитор має право вимагати від боржника належного виконання такого обов`язку. При цьому зобов`язання повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк. Отже, позичальник зобов`язаний повернути кредитні кошти та сплатити проценти у строки, визначені умовами кредитного договору.
За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Уклавши кредитний договір, відповідач прийняв на себе обов`язок належним чином виконувати його умови, у тому числі щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Стаття 1048 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, зокрема виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як убачається з розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №39889-09/2023 від 30.09.2023 року та розрахунку заборгованості станом на дату закінчення строку кредитування, ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит у встановлений строк не повернув та проценти не сплатив, у зв`язку з чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, що відповідно до статей 611, 612 ЦК України є підставою для застосування наслідків порушення зобов`язання.
29.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29032024, що підтверджується засвідченою копією договору факторингу, актом приймання-передачі Реєстру боржників, витягом з Реєстру боржників та платіжною інструкцією до договору факторингу. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №39889-09/2023 від 30.09.2023 року, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора.
На момент звернення до суду загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №39889-09/2023 становить 30000 грн, з яких: 3000 грн — заборгованість за тілом кредиту та 27000 грн — заборгованість за процентами.
Зазначений розрахунок підтверджується поданими позивачем розрахунками заборгованості та відповідачем не спростований належними та допустимими доказами, що узгоджується з вимогами статті 81 ЦПК України.
Оцінивши подані докази у їх сукупності відповідно до статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у зв`язку з чим заявлена заборгованість підлягає стягненню.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, позивачем заявлено до стягнення 8000 грн. На підтвердження зазначених витрат до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025 року, акт наданих послуг правової допомоги, детальний опис наданих послуг, а також ордер на надання правничої допомоги, що підтверджує повноваження представника позивача.
Відповідно до статей 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Такі витрати підлягають відшкодуванню за умови їх документального підтвердження та відповідності критеріям реальності, необхідності й розумності.
Дослідивши подані докази та обсяг фактично виконаних представником позивача робіт, суд враховує, що справа є типовою, розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не потребувала значного обсягу доказування чи участі представника у судових засіданнях.
З урахуванням принципів розумності, співмірності та справедливості суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн є завищеним, а тому вважає за можливе визначити розмір таких витрат у сумі 2000 грн, що відповідає критеріям реальності та розумної необхідності у даній категорії спорів.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу розмірі 2000 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 207, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», а також статтями 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 263–265, 274–279 ЦПК України, суд, -
В и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого : АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, рахунок: НОМЕР_2 , банк отримувача – АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4-й поверх) заборгованість за кредитним договором №39889-09/2023 від 30.09.2023 року у загальному розмірі 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок), а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк