УХВАЛА

11 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 280/3163/23
адміністративне провадження № К/990/24906/26 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевірив касаційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2026 у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним висновку та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі - ЦВЛК, відповідач), в якому позивач просив суд:
- визнати протиправним висновок ЦВЛК щодо відсутності підстав для перегляду постанови/висновку госпітальної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 (далі - госпітальна ВЛК в/ч НОМЕР_1 ) свідоцтво про хворобу №167 від 10.05.2022 (затверджене постановою 18 Регіональною військово-лікарською комісією (далі - 18 Регіональна ВЛК) №581 від 14.05.2022), у частині питання встановлення причинного зв`язку захворювань ОСОБА_1 із проходженням ним військової служби, викладений у роз`ясненні від 22.03.2023 №598/1087;
- згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу 1 Наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» зобов`язати ЦВЛК повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.11.2022, з поданими до заяви копіями медичних документів, про перегляд постанови госпітальної ВЛК в/ч НОМЕР_1 - свідоцтво про хворобу №167 від 10.05.2022, затверджене постановою 18 Регіональною ВЛК №581 від 14.05.2022, у частині питання встановлення причинного зв`язку захворювань ОСОБА_1 з проходженням ним військової служби;
- при перегляді зазначеної постанови скасувати пункт 12 свідоцтва про хворобу №167 госпітальної ВЛК в/ч НОМЕР_1 від 10.05.2022 в частині визначення ОСОБА_1 причинного зв`язку захворювання з проходженням військової служби, а саме скасувати «Захворювання, НІ не пов`язані з проходженням військової служби»;
- ухвалити рішення в частині встановлення ОСОБА_1 причинного зв`язку захворювань, зазначивши в пункті 12 свідоцтва про хворобу №167, оформленого госпітальною ВЛК в/ч НОМЕР_1 від 10.05.2022, затвердженого постановою 18 Регіональною ВЛК №581 від 14.05.2022, відповідно до підпункту «д» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення №402), - "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" та затвердити свідоцтво про хворобу №167 від 10.08.2022 та постанову ВЛК у встановленому законом порядку зі змінами.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2023, ухваленим в порядку загального позовного провадження та залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 19.03.2026 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2023 скасовано та ухвалено нову постанову про часткове задоволення позову. Визнано протиправним висновок Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо відсутності підстав для перегляду постанови/висновку госпітальної військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 (Свідоцтво про хворобу №167 від 10 травня 2022 року (затверджене постановою 18 - регіональною ВЛК №581 від 14 травня 2022 року), в частині питання встановлення причинного зв`язку захворювань ОСОБА_1 , із проходженням ним військової служби, викладений у роз`ясненні від 22 лютого 2023 року №598/1087; Зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сили України, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 листопада 2022 року, з поданими до заяви копіями медичних документів, про перегляд постанови госпітальної військово-лікарської комісії військової частини № НОМЕР_1 - Свідоцтво про хворобу №167 від 10 травня 2022 року, затверджену постановою 18 - регіональною ВЛК №581 від 14 травня 2022 року, в частині встановлення причинного зв`язку захворювань ОСОБА_1 із проходженням військової служби.
29.05.2026 за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2026
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції, скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновків, які викладені у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №806/526/16, від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, від 09.10.2019 у справі №802/468/17-а, від 10.02.2022 у справі №160/7153/20
Верховний Суд зазначає, що відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України можливе за умови зазначення у касаційній скарзі норми права щодо якої Верховним Судом висловлена правова позиція, подібність правовідносин та обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судами цієї норми, з урахуванням обставин, установлених судами у цій справі.
Водночас аргументи скаржника зводяться лише до зазначення постанов Верховного Суду, проте не необґрунтовано подібності правовідносин, а також не зазначено неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, сутність такого неправильного застосування та суперечливість такого застосування позиції Верховного Суду.
Отже, в касаційній скарзі відповідач конкретну норму, щодо якої викладені висновки Верховного Суду, не зазначив та не обґрунтував подібність правовідносин у цій справі та у справах, на які він посилається, що з огляду на це, не може вважатися належним обґрунтуванням касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Відтак, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Разом з цим за змістом поданої касаційної скарги скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.
Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 цієї норми КАС України, вимагає не лише зазначення скаржником про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду, та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.
Проаналізувавши доводи заявника, Суд доходить висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності зазначеної конкретної норми (норм) права та мотивованих аргументів неправильного її (їх) застосування, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Відтак, скаржником не викладені передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції може бути переглянута судом касаційної інстанції на підставі пунктів 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2026 у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним висновку та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. 

Суддя	С.А. Уханенко