ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/3700/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач), в якому просить:
1. визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо обмеження розміру пенсії позивачу максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;
2. зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області здійснити позивачу з 01.12.2025 перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером з числа осіб, звільнених з військової служби, та особою з інвалідністю, пенсія якому призначена відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Позивач зазначає, що перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію, яка після проведення її перерахунку була обмежена максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.
Як вказує позивач, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року було зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, однак при виконанні цього рішення відповідач застосував обмеження її максимального розміру.
Позивач звертався до відповідача із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, проте отримав відмову, яка мотивована положеннями статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, а також Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік”, яким визначено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Не погоджуючись із такими діями, позивач вважає, що обмеження пенсії є протиправним, оскільки суперечить положенням Конституції України, зокрема гарантіям права на соціальний захист, та не відповідає правовій позиції, викладеній у Рішенні Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, яким визнано неконституційним встановлення максимального розміру пенсій для відповідної категорії осіб.
Крім того, позивач посилається на практику Верховного Суду, відповідно до якої у разі неоднозначного тлумачення норм законодавства такі норми підлягають застосуванню на користь особи, що забезпечує найбільш повну реалізацію її прав у сфері соціального забезпечення.
З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач, застосувавши обмеження максимального розміру пенсії, діяв протиправно, чим порушив його право на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідач правом подачі до суду відзиву не скористався.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.
Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2262-XII, що підтверджується матеріалами справи.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі №140/8959/25 адміністративний позов позивача було задоволено, зокрема визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії та зобов`язано здійснити з 01 лютого 2023 року перерахунок і виплату пенсії на підставі довідки від 27 червня 2025 року №ХА14561 з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання вказаного судового рішення ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 29.12.2025 №22066-21635/Л-02/8-0300/25, яким проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023. 
Відповідно до матеріалів пенсійної справи, за результатами перерахунку пенсії з 01.12.2025 її розмір становив 29201,56 грн, однак до виплати визначено 23610 грн, що обумовлено застосуванням обмеження максимального розміру пенсії.
20.01.2026 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 02.02.2026 №2292-1961/Л-02/8-0300/26 позивачу відмовлено у задоволенні зазначеної заяви. Відмову мотивовано тим, що відповідно до статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, а згідно із Законом України “Про Державний бюджет України на 2026 рік” прожитковий мінімум для таких осіб з 01 січня 2026 року становить 2595 грн, у зв`язку з чим максимальний розмір пенсії складає 25950 грн.
Вважаючи такі дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначає Закон №2262-ХІІ.
Як встановлено статтею 64 Закону №2262-ХІІ, у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону №2262-ХІІ зі змінами, а саме частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.
Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 є втрата чинності із 20 грудня 2016 року частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII.
Оскільки частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 є відсутньою, то положення Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, яким у частині сьомій статті 43 слова і цифри “у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року” замінено на “у період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року”, є нереалізованими.
Отже, із 2017 року стаття 43 Закону №2262-ХІІ не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
З цього приводу наявні правові висновки у постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17, від 09 листопада 2020 року у справі №813/678/18, від 31 березня 2021 року у справі №815/3000/17 та ін. Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі №815/3000/17 вказав про відсутність підстав для відступу від правового висновку, висловленого щодо питання обмеження граничного розміру пенсії у попередніх постановах (від 06 листопада 2018 року у справі №522/3093/17, від 08 серпня 2019 року у справі №522/3271/17, від 10 жовтня 2019 року у справі №522/22798/17, від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17).
Також суд зауважує, що обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-ХІІ, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, було введено в дію Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” (далі - Закон №3668-VI).
У постанові від 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив на протиправності обмеження органом Пенсійного фонду максимальним розміром пенсії та зазначив, що у такому разі підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI. Ці висновки надалі застосовані Верховним Судом у постановах від 27 січня 2022 року у справі №240/7087/20, від 17 лютого 2022 року у справі №640/11168/20, від 18 травня 2022 у справі №380/12337/20, від 29 червня 2022 року у справі №640/19118/18, від 11 липня 2022 року у справі №620/613/21.
Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року №7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон №2262-ХІІ. Відповідно до пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року №7-р(ІІ)/2022 приписи статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня його ухвалення Конституційним Судом України.
Суд наголошує, що норма щодо обмеження максимальним розміром пенсій у спеціальному Законі №2262-ХІІ визнана неконституційною ще у 2016 році й станом на даний час відсутні положення про обмеження призначених згідно із вказаним Законом пенсій максимальним розміром.
Аргументи відповідача про існування законних підстав для обмеження пенсії позивача не узгоджуються із нормативним регулюванням спірних правовідносин та правовими висновками Верховного Суду щодо застосування норм права.
З огляду на встановлені у справі обставини та наведені норми чинного законодавства України суд дійшов висновку про задоволення позову у спосіб визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 01.12.2025 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) без застосування обмеження пенсії максимальним розміром. 
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2025 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) без застосування обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6; ідентифікаційний код 13358826).

Суддя Н. В. Стецик