Справа № 493/55/26 
Провадження № 2/493/370/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі 
ГОЛОВУЮЧОГО-СУДДІ ТІТОВОЇ Т.П.
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ СИРОТА О.В.
ПРЕДСТАВНИКА ПОЗИВАЧІВ АДВОКАТА СОКЕРЧАКА В.В.
ВІДПОВІДАЧА ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін в залі суду в м. Балті цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2026 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Балтського районного суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Ухвалою судді від 15.01.2026 року провадження у даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін.
Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вироком Балтського районного суду Одеської області від 10.11.2025 року ОСОБА_4 визнано винною у спричиненні їм тілесних ушкоджень та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. Внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці голови зліва, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі та синця на правому надпліччі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. 
B результаті неправомірних дій відповідача вони зазнали матеріальних витрат, пов`язаних з розглядом кримінального провадження справи № 493/1137/25, саме на професійну правничу допомогу на суму 6000 грн. Також в результаті неправомірних дій ОСОБА_4 вони зазнали матеріальних витрат, пов`язаних з підготовкою та складанням даної позовної заяви, а саме на професійну правничу допомогу на суму 3000 грн. Таким чином їм заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 9000 грн. Крім цього, внаслідок неправомірних дій відповідача їм спричинена також і моральна шкода, яка виражається в спричиненні їм легких тілесних ушкоджень, в тому числі з короткочасним розладом здоров`я. Внаслідок цього вони зазнали сильних болів і страждань при спричинені відповідачем тілесних ушкоджень. Переживали за своє здоров`я, боялись ускладнень, втратили спокій і нормальний сон, перебували в стані постійного стресу, відчували дискомфорт та незручності. В результаті чого порушено звичний для них спосіб життя, вони були змушені приймати участь у слідчих діях, для чого приїздили у відділ поліції в м. Балта, від чого відчували дискомфорт, так як внаслідок цього потрібно було відкладати важливі справи. Також були вимушені приймати участь у судових засіданнях, для чого нам також необхідно було з`являтись до Балтського районного суду, що також порушувало їх нормальний спосіб життя. На сьогоднішній день вони також перебувають в стані напруженості, так як бояться помсти як з боку ОСОБА_4 , так і її родичів. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень, перенесли стрес, стали емоційно неврівноваженими, постійно відчувають страх, тривогу, знижений настрій, порушений сон, нервове напруження. З моменту спричинення тілесних ушкоджень і до теперішнього часу відповідач особисто перед нами не вибачилась, не цікавилась станом їхнього здоров`я. Враховуючи таке відношення відповідача до вчинених нею протиправних діянь відносно них, ступінь тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, моральну шкоду вони оцінюють в 10000 грн. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Посилаючись на викладене, позивачі просили суд стягнути з відповідача моральну шкоду на користь ОСОБА_2 в розмірі 6000 грн; на користь ОСОБА_3 в розмірі 4000 грн; а також матеріальну шкоду в розмірі 9000 грн., а саме в розмірі 6000 грн. на професійну правничу допомогу пов`язаних з розглядом кримінального провадження справи № 493/1137/25 та в розмірі 3000 грн. на професійну правничу допомогу повязану з розглядом даної справи.
05.02.2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні даного позову зазначила таке. В порядку цивільного судочинства України не підлягає стягнення з неї витрат на правову допомогу потерпілим в сумі 6000 гривень по кримінальному провадженню № 493/1137/25, оскільки ці витрати відносяться до процесуальних витрат кримінального провадження і не є матеріальною шкодою, завданою кримінальним правопорушенням. Питання стягнення судових витрат в кримінальному провадженні може бути розглянуто судом лише під час розгляду кримінального провадження у вироку суду. Потерпілими не надано належних та допустимих доказів того, що її діями їм було заподіяно будь-якої моральної шкоди, яка може підлягати відшкодуванню, і не може бути надано таких доказів, так як отримані ними удари були настільки незначними, що не могли заподіяти потерпілим нестерпного болю і відповідних душевних страждань, а також обмежити їх повсякденне функціонування чи порушити звичний для них спосіб життя, так як вони не надали доказів свого такого звернення за медичною допомогою, або ж їх стаціонарного лікування, відсутні відповідні висновки лікарів або психологів та медичні довідки. Сам факт вироку відносно неї за ст. 125 КК України не може бути доказом заподіяння нею моральної шкоди потерпілим. До того вона є матір`ю двох малолітніх дітей, старша дитина має хронічну хворобу, яка потребує постійного лікування, вона не працює, не має майна, проживає у будинку батька. Також процесуальний обов`язок потерпілого з`явитись по кримінальному провадженню, відкритому за його ж приватним обвинуваченням, за викликом поліції та суду прямо передбачений КПК України і ніяк не може завдавати потерпілим моральної шкоди. Ніяких погроз потерпілим вона ніколи не висловлювала і потерпілі не надали ніяких доказів таких погроз з її сторони. До того ж, потерпілі самі перші вчинили сварку, в процесі якої висловлювались на її адресу нецензурною лайкою і ображали її, чим спровокували на вчинене. Під час судового розгляду кримінального провадження за ст. 125 КК України вона неодноразово просила примирення з потерпілими, але вони заперечували, що було зафіксовано аудіозаписом судового засідання по кримінальному провадженню № 493/1137/25. Відтак твердження позивачів про те, що вона створює для них загрозу вважає безпідставними і недоведеними. Тому позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до неї про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є недоведені, необґрунтовані і безпідставні.
10.02.2026 року від представника позивачів надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначив таке. У відзиві ОСОБА_4 зазначила, що вона не погрожувала позивачам, вони нібито перші вчинили сварку з нею. Але це не відповідає дійсності, так як відповідно до вироку відповідач повністю визнала свою вину, тобто погодилась з тим, що саме з її вини були спричинені тілесні ушкодження позивачам. У разі незгоди, їй було надано право на оскарження вироку, але вона цим правом не скористалася, розуміючи, що вона винна в спричиненні тілесних ушкоджень позивачам. Тому вважає, що саме вирок, постановлений відносно ОСОБА_5 , i є доказом спричинення моральної шкоди позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Посилання ОСОБА_4 на те, що вона є матір`ю двох неповнолітніх дітей, жодним чином не звільняє її від відшкодування спричинення нею моральної шкоди. Відповідачем зазначено, що її син ОСОБА_6 має хронічну хворобу та потребує постійного лікування, але додані медичні документи датовані 2021 роком, тобто відповідачем не доведено, що син до теперішнього часу потребує лікування та постійного догляду.
Позивачі в судове засідання не з`явилися.
Представник позивачів в судовому засіданні просив позов задовольнити частково, а саме відмовився від вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачів матеріальної шкоди у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. пов`язаних з розглядом кримінального провадження справи № 493/1137/25, іншу частину позовних вимог підтримав та просив задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в розмірі по 500 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди, оскільки більше коштів у неї немає і вона не в змозі буде виконати рішення суду.
Суд, заслухавши представника позивачів, думку відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 29.05.2025 року близько 21:30 год. ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, підійшла до ОСОБА_2 , який знаходився на присадибній ділянці біля території домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуваючи стоячи навпроти потерпілого на відстані витягнутої руки, при чому останній в той час стояв спиною до ОСОБА_4 , дерев`яною палицею, яку тримала в руках, умисно нанесла один удар в область голови ОСОБА_2 . Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_2 нанесені наступні тілесні ушкодження: рана в тім`яній ділянці голови зліва, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто нанесла умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
Крім того, 29.05.2025 року близько 21:30 години, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, підійшла до ОСОБА_3 , яка знаходилася на присадибній ділянці біля території домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , дерев`яною палицею, яку тримала в руках, умисно нанесла декілька ударів (щонайменше два) в область тулуба ОСОБА_3 . Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 нанесені наступні тілесні ушкодження: синець на лівому плечі та синець на правому надпліччі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто нанесла умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вироком Балтського районного суду Одеської області від 10.11.2025 року по справі № 493/1137/25 ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України та призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Вирок набрав законної сили 11.12.2025 року.
Позивачі просили суд стягнути на їх користь з відповідача моральну шкоду в сумі 6000 грн. на користь ОСОБА_2 та 4000 грн. - ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.
Так, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.
Згідно із п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Як стверджують позивачі, неправомірні дії відповідача призвели до того, що позивачі перенесли душевні страждання від приниження, вони змушені були терпіти сильний фізичний біль, викликаний завданими їм тілесними ушкодженнями, їм потрібно було відвідувати відділення поліції, що завдало їм суттєвих незручностей та моральних страждань, порушило їх звичний спосіб життя. Крім того, вони були змушені приймати участь в декількох судових засіданнях з розгляду кримінального провадження відносно відповідача. Це також завдало їм певні незручності та змушувало змінювати свої плани. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень, вони перебувають в стані напруженості, перенесли стрес, стали емоційно неврівноваженими, постійно відчувають страх, тривогу, знижений настрій, порушений сон, нервове напруження.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. ст. 76-77 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню.
В даному випадку суд вважає за справедливе застосувати принцип пропорційності та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з такого.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).
Абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).
На виконання положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судом враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 686/13188/21 (провадження № 61-3943св22).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
З огляду на очевидну не співмірність заявлених позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, дій відповідача та часткову доведеність розміру моральної шкоди позовачами, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, враховуючи перебування на утриманні відповідача двох неповнолітніх дітей, з 6000,00 грн до 2000,00 грн на користь ОСОБА_2 та з 4000,00 грн. до 1000,00 грн. на користь ОСОБА_3 .
На підтвердження понесених позивачами витрат на правничу допомогу, стороною позивачів подано до суду: договори про надання правничої допомоги від 05.01.2026 року та квитанцію про сплату гонорару за надання професійної правничої допомоги відповідно до якої надано послуги на суму 3000,00 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, отже з відповідача належить стягнути на користь позивачів витрати на професійну правничу допомогу в пропорційному відношенні до задоволених вимог, а саме в розмірі 473,70 грн. в рівних частинах.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд враховує, що позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
У зв`язку з цим суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує судовий збір з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 210,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-77, 81, 141, 263 ЦПК України, ст. ст. 11, 23, 1167ЦК України, суд
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень).
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень).
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) в рівних частинах витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 473,70 грн. (чотириста сімдесят три гривні 70 копійок).
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 210,20 грн. (двісті десять гривень 20 копійок) (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106)
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 16 червня 2026 року.

СУДДЯ