П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/42513/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В. Місце ухвалення рішення: м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Ступакової І.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування попередження,-

В С Т А Н О В И Л А :
У Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/42513/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування попередження.
У позовній заяві позивач клопотав про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування попередження – задоволено. 
Визнано протиправним та скасувати Попередження Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №11373/15/04/РРО/2880609607-ТД/ДПС від 01 липня 2025 року про порушення законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 .
Стягнуто з Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. 
Питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в рішенні суду від 09 березня 2026 року по справі № 420/42513/25 не вирішено.
11.03.2026 від представника позивача ФОП ОСОБА_1 – адвоката Зайченка О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки судом не розглянута вимога про стягнення витрат на правничу допомогу.
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року заяву представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Зайченка О.В. про ухвалення додаткового рішення – задоволено частково. 
Прийнято по справі №420/42513/25 додаткове рішення, яким:
- стягнуто з Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, Південне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 по справі № 420/42513/25 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позивних вимог відмовити – в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що договір про надання правничої допомоги № б/н від 03.11.2025 не містить жодного конкретного опису робіт адвоката, витрат необхідних для їх надання, а також доказів здійснення відповідних витрат, що свідчить про те, що позивачем не доведено понесення судових витрат.
Також, апелянт зазначає, що позивачем не дотримано визначеного процесуальними кодексами порядку стягнення витрат на професійну правничу допомогу. А саме, в частині подання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу, що позивач разом з першою заявою по суті спору мав подати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Суд першої інстанції, враховуючи нескладність справи, наявність визначеної судової практики, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та кількість підготовлених і поданих представником позивача заяв до суду (позовна заява відповідь на відзив), їх складність та об`ємність, витрачений час прийшов до висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 3000 грн.
Надаючи оцінку доказам підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною першою та третьою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
- на професійну правничу допомогу;
- сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
- пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
- пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
- пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Стаття 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частина перша статті 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Так, колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).
Так, на підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 гривень було долучено документи, що підтверджують такі витрати – договір про надання правничої допомоги, акт узгодження розрахунку вартості послуг та акт наданих послуг.
03.11.2025 між адвокатом Зайченко Олександр Володимирович (далі – Адвокат) та ОСОБА_1 (далі – Клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги.
Пункт 5.1. вказаного Договору визначає, що Клієнт за добровільною узгодженістю сторін зобов`язується після підписання цього Договору оплатити роботу адвоката за юридичні консультації та витребування необхідних документів у ГУ ДПС в Одеській області, Південне міжрегіональне управління Держаної служби з питань праці, Одеському окружному адміністративному суді; з метою підготовки позовної заяви та/або представлення інтересів ФОП ОСОБА_1 , - без особистої участі Клієнта-гонорар в договірній сумі (Додатки. №1,2,3).
Пункт 8 Договору, при бажаному для клієнта позитивному результату, після постановлення судового рішення/постанови, вироку, акту перевірки, - у добровільному порядку, Клієнт зобов`язується оплатити адвокатську винагороду (Гонорар Успіху) в розмірі 25% суми гонорару вказаної в п.5.1 цього договору (Додаток№2) у 10-денний термін.
Згідно акту наданих послуг, Адвокат передав, а Клієнт прийняв наступні послуги:
1. Консультація клієнта, вивчення документів по справі. Витребування необхідних документів від ГУ ДПС в Одеській області, Південному міжрегіональному управлінні Держаної служби з питань праці, представлення інтересів у Одеському окружному адміністративному суді; підготовки позовної заяви супровід справи під час судового розгляду Аналіз судової практики України, Європейського суду з аналогічних правовідносин. Обговорення правової позиції, підготовка клієнту правової позиції судів першої та апеляційної інстанції з подібних правовідносин (4 год.) – 2000 грн;
2. Підготовка позовної заяви до суду, проведення технічної роботи по оцифруванню матеріалів справи, оплату судового збору, відправка матеріалів позовної заяви із додатками на адресу відповідача по справі та суду (6 год.) – 6000 грн;
3. Консультація Клієнта стосовно порядку розгляду справи у суді, порядку дистанційної участі Адвоката під час розгляду справи, підготовки процесуальних документів під час розгляду справи у суді (1 год.) – 500 грн;
4. Вивчення відзиву Відповідача по справі на позовну заяву Клієнта про визнання протиправним та скасування Попередження Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №11373/15/04/РРО/2880609607-ТД/ДПС від 01 липня 2025 року про порушення законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 ... Підготовка відповіді на відзив. Відправка документу до суду. Отримання рішення суду та доведення його змісту Клієнту (3 год.) – 1500,00 грн.
Загальна вартість Послуг складає 10000 (десять тисяч) гривень.
Відповідно до акту узгодження розрахунку вартості послу, складає:
- (зустріч та усна консультація Клієнта; ознайомлення з документами по суті питання Клієнта; ознайомлення з матеріалами справи; складання адвокатського запиту; складання скарги; відповідь на запит контролюючого органу; юридична експертиза договорів та інших документів (включаючи складання протоколу узгодження розбіжностей, додаткової угоди та юридичного висновку); відправка поштової кореспонденції від імені або в інтересах Клієнта; виготовлення копій/роздруківка документів з матеріалів Адвоката) – до 35% від розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на дату підписання акту, але не менш 500 гривень за одну годину;
- (зауваження на дії контролюючих органів; представництво/захист інтересів Клієнта в суді будь-якої інстанції; представництво/захист інтересів Клієнта під час досудового слідства, врегулювання спорів, переговорів, перед іншими фізичними особами чи юридичними особами, в тому числі перед посадовими особами контролюючих органів, зокрема, під час здійснення фактичних, документальних, секторальних, інспекційних, планових, позапланових перевірок; представництво та захист інтересів під час перевірки контролюючих/правоохоронних органів, проведення опитування/допиту, обшуку чи вилучення документів/майна; юридичний супровід угоди (участь Адвоката в переговорах з контрагентом Клієнта, консультації з питань, які виникають під час укладення угоди, юридична експертиза проекту, контракту, договору, між Клієнтом та його контрагентом); побачення із Клієнтом в статусі затриманої особи; участь у слідчих/дослідчих діях; досудове врегулювання спорів (складання претензій, відповіді на претензію); складання позовної заяви, зустрічної позовної заяви, заперечень на позов, складання апеляційних та касаційних скарг) – 75% від розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством, на дату підписання акту узгодженої вартості послуг але не менш 1000 гривень за одну годину роботи.
На підтвердження здійснення оплати наданих послуг у розмірі 10000,00 грн надано квитанцію до прибуткового ордера №1827438 від 09 березня 2026 року.
Дослідивши надані докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви позивача про вирішення питання розподілу судових витрат з огляду на її обґрунтованість в частині послуг, які підтверджуються документально, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданим послугам.
Варто зазначити, що апелянт, заявляючи про те, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом є завищеним, не надав жодного доказу у підтвердження вказаної позиції та належним чином її не обґрунтував.
Колегія суддів вважає розмір витрат на правову допомогу заявлений позивачем у розмірі 10000,00 грн. не є співмірним, оскільки дана адміністративна справи є типовою справою незначної складності та розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, про що вірно вказано судом першої інстанції.
Враховуючи те, що судом першої інстанції правомірно вказано про завищення витрат на правову допомогу та їх неспівмірність, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви позивача про вирішення питання розподілу судових витрат з огляду на її обґрунтованість в частині послуг, які підтверджуються документально, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданим послугам.
Стосовно посилань апелянта стосовно подання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу, то вказані твердження спростовуються матеріалами справи. 
При цьому колегія суддів зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
У Рішенні "ZUSTOVIC V. Croatia" (№27903/15) Європейський Суд з прав людини вказав, що заявник вважається таким, який поніс судові витрати, якщо він їх оплатив або був зобов`язаний оплатити внаслідок юридичного чи договірного зобов`язання (до прикладу, Hajnal v. Serbia, no. 36937/06, параграф 154, 19 червня 2012 року, пункт 109 рішення).
Крім того, в постанові від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20 Верховний Суд зазначив, що норми статей 134, 139 були введені в КАС України з 15 грудня 2017 року, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.
Інших доводів апеляційна скарга відповідача не містить.
Отже, апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
За таких обставин, оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці залишити без задоволення.
Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення виготовлений 09 червня 2026 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова