Суддя ОСОБА_1 

Справа № 644/9602/23 
Провадження № 1-кп/644/352/26 
15.06.2026

ВИРОК
Іменем України

15 червня 2026 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , 
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференція кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12023220000001153 від 04.10.2023 року, відносно
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, одруженого, що має 3-х неповнолітніх дітей, що працює техніком атракціону у КП «Центральний парк» м. Харків, освіта середня, раніше не судимого, військовозобов`язаного, що зареєстрований та фактично проживає АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_12 , 03.10.2023, приблизно о 20:00, керував технічно справним автомобілем «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , та рухався по бульвару Івана Каркача, зі сторони вул. Плиткової у напрямку вул. Миру у м. Харкові, де діючи з необережності, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїжджаючи на нерегульованому перехресті вул. Миру з бульваром Івана Каркача, на головну дорогу з другорядної, де по напрямку його руху був встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», не дав дорогу автомобілю «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головній дорозі по вул. Миру зі сторони вул. Плиткової в напрямку вул. Роганської, внаслідок чого на проїзній частині в межах вищезазначеного перехрестя відбулось зіткнення вищевказаних автомобілів. Після чого, на тротуарі для пішоходів, поблизу вказаного перехрестя, відбувся наїзд автомобілем «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 , який на той момент вже перебував у некерованому стані після зіткнення, на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим ОСОБА_12 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, а також вимоги дорожнього знаку 2.1 (додаток 1 до даних Правил), а саме: 
- 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;
- 2.1 «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної події 03.10.2023, згідно з висновком експерта № 12-14/550-А/23 від 15.11.2023 встановлено, що у ОСОБА_7 має місце поєднана закрита тупа черепно-мозкова травма вигляді забою головного мозку з вогнищами контузій контузії передніх відділів стовбура мозолистого тіла та білої речовини передніх відділів лівої лобної частки, а також закрита тупа щелепно-лицьова травма у вигляді уламкового перелому передньої та задньої стінок лівої гайморової пазухи, нижньої та зовнішньої стінок лівої орбіти з пошкодженням орбітального краю та інфраорбітального каналу, перелому виличної дуги з ліва, тупа травма нижніх кінцівок у вигляді забитої рани передньої поверхні правої гомілки, а також закритого перелому зовнішнього виросту лівої гомілки та розриву внутрішньої колатеральної зв`язки із вивихом кісток лівої гомілки - які у своїй сукупності відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я.
Порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, а також вимог дорожнього знаку 2.1 (додаток 1 до даних Правил) водієм ОСОБА_12 , які згідно з висновками судових автотехнічних експертиз № СЕ-19/121-23/25428-ІТ від 16.11.2023, № СЕ-19/121 -23/25429-ІТ від 15.11.2023, № СЕ-19/121 -23/25430- ІТ від 15.11.2023 та № СЕ-19/121-23/25431-IT від 16.11.2023, знаходяться в причинному зв`язку з подією, виразилося в тому, що він, виїжджаючи на нерегульованому перехресті на головну дорогу з другорядної, де по ходу його руху був встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», не надав дорогу автомобілю «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення з ним. Після чого, допустив наїзд автомобілем «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 , який стояв на тротуарі для пішоходів, поблизу вказаного перехрестя, що спричинило останньому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав частково, хоча не оспорював своєї провини, але вважав, що винуватцем в дорожньо-транспортній пригоді є не лише він, а і водій ОСОБА_15 , оскільки внаслідок порушення правил дорожнього руху, як ним та і другим водієм, сталась пригода. Вважав, що водій ОСОБА_15 перевищив швидкість та якщо б він рухався з швидкістю яка дозволена в місті, то нічого б не сталось. Цивільний позов заявлений потерпілим визнавав частково, не оспорював заявлені суми потерпілим, але вважав, що відповідальність повинні нести обидва водія, і він, і ОСОБА_15 навпіл, це буде справедливо, щодо моральної шкоди вважав її за великою, таких коштів не має.
По обставинах пригоди повідомляв, що він керував транспортним засобом Рено, який взяв в оренду для використання в службі таксі. Рухався 03.10.2023 року приблизно о 20.00 годині, по бульвару Каркача, було темно, ліхтарі по Каркача не горіли, швидкість була незначною до 50 км/год, виїхав на перехрестя, майже зупинився, подивився ліворуч, бачив велосипед з ліхтариком, але не побачив автомобіль, почав рух, йому було потрібно перетнути Мира та їхати далі, відбулось зіткнення, автомобіль Міцубісі Ланцер буквального його зніс, удар був такої сили, що його автомобіль почало розкручувати та в процесі руху автомобіль почав перегортатись, застряг в дереві. Не заперечував, що є знак перед перехрестям «Дати дорогу». Вважав, що водій ОСОБА_15 перевищив швидкість, автомобіль з`явився раптово, він його не побачив внаслідок відсутності світла вздовж дороги та наявності перешкоди у вигляді кущів та дерев. Автомобіль, яким він керував пошкоджений повністю, його зігнуло навколо дерева. Коли він відкрив очі, то побачив, що його перекинуло на заднє пасажирське сидіння, автомобіль горів, і його, і другого водія забрала швидка до 4 лікарні. Спочатку він не бачив потерпілого, та вже коли приїхали швидкі, поліція, хтось почав казати що побачили збитого собаку та далі лежав потерпілий. Вибачався перед потерпілим, казав, що він мав намір вибачитись та надати допомогу раніше, коли приходив до лікарні, через 2 дня після пригоди, але батько потерпілого від допомоги відмовився, намагався зустрітись із самим потерпілим, але вже через свого захисника та представника потерпілого, хотів поспілкуватись саме з потерпілим, оскільки ще один раз телефонував, слухавку взяла мама потерпілого та також від спілкування відмовилась. Після цього зустрічався в потерпілим лише в залі судового засідання. Повідомляв, що готовий відшкодувати шкоду одразу після завершення розгляду справи, але половину від заявленої суми, бо вважав, що винуватцем ДТП є не лише він. Наполягав на тому, що водій ОСОБА_15 рухався зі швидкістю значно більше ніж 50 км/год. Дійсно проводився слідчий експеримент, з матеріалами справи знайомився. Вважав, що свідки його можуть оговорювати.
Окрім часткового визнання провини обвинуваченим, його провина також підтверджується дослідженими в ході розгляду справи письмовими доказами. 
1. Витягом з ЄРДР відповідно до якого відомості до реєстру були внесені 04.10.2023 року за правовою кваліфікацією ст. 286 ч.1 КК України, з коротким викладом обставин 03.10.2023 року приблизно о 20.00 годині на перехресті бульвару Івана Каркача з вулицею Миру, в м. Харкові, відбулось зіткнення автомобілю «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з автомобілем «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому відбувся наїзд вищевказаними автомобілями на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та його собаку. Внаслідок ДТП до 4-ї лікарні доставлено ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з попереднім діагнозом ЗЧМТ, СГМ, забій колінного суглобу, 2) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з попередні діагнозом ЗЧМТ, СГМ, забійна рана чола, 3) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , попередній діагноз ЧМТ, СГМ, закрита травма живота, перелом гомілки, перелом скули, переобрбітальна гематома. 
2. Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.10.2023 року, з схемою з місця пригоди, фото таблицею з місця пригоди. Огляд був проведений в період часу з 21.40 години до 00.15 години, за участю понятих, із фіксацією події на фотоапарат, зафіксовані розташування транспортних засобів, осипу скла та пластику, встановлено наявність контакту транспортного засобу «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 після зіткнення із стовбуром дерева, на узбіччі перебував мертвий собака, зовні схожий на породу «вівчарка», складено схему з місця пригоди, для автомобілів які рухаються по бульвару Івана Каркача в напрямку перехрестя бульвару та вулиці Миру діє дорожній знак «2.1.», проведено огляд транспортних засобів щодо видимих зовнішніх пошкоджень. 
3. Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2023 року про накладання арешту на транспортні засоби із визначенням місця їх зберіганням згідно до п.20 Постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, розташований за адресою м. Харків, вулиця Бучми, 107-А.
4. Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2023 року із схемою до нього, за участю свідка ОСОБА_16 , що був проведений в період часу з 19.15 по 19.50 години, дорожня обстановка та погодні умови повністю відповідали тим, що були на момент ДТП 03.10.2023 року, за участю спеціаліста та в присутності понятих, в рамках якого перевірялись покази свідка. В ході проведення експерименту за показами свідка зафіксовано, що видимість на перехресті необмежена, в ході експериментальних заїздів швидкість транспортного засобу «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 складала 60 км/год, транспортного засобу «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , 40 км/год.
5. Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2023 року із схемою до нього, за участю свідка ОСОБА_15 , що був проведений в період часу з 20.00 до 20.30 години, дорожня обстановка та погодні умови повністю відповідали тим, що були на момент ДТП 03.10.2023 року, за участю спеціаліста та в присутності понятих, в рамках якого перевірялись покази свідка. В ході проведення експерименту за показами свідка зафіксовано, що транспортного засобу «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , була 40 км/год. 
6. Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2023 року із схемою до нього, за участю ОСОБА_12 в присутності адвоката ОСОБА_10 , що був проведений в період часу з 21.00 години до 21.30 години, дорожня обстановка та погодні умови повністю відповідали тим, що були на момент ДТП 03.10.2023 року, за участю спеціаліста та в присутності понятих, в рамках якого перевірялись покази свідка, яким визначалось розташування транспортних засобів.
7. Постановами про визнання речових доказів від 04.10.2023 року, відповідно до яких визнані речовими доказами транспортні засоби.
8, Постановою про визнання речовими доказами від 22.11.2023 року медичної документації на ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , місцем зберігання яких визначено матеріали кримінального провадження, камері зберігання речових доказів СУ.
9. Висновком експерта №12-14/548-А/23, від 16.10.2023, яким не встановлено тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 , дані про проведення токсикологічного дослідження біологічних середовищ на наявність алкоголю чи наркотичних речовин в медичні документації наданій для проведення експертизи відсутні.
10. Висновком експерта №12-14/550-А/23, від 15.11.2023, яким встановлено тілесні ушкодження отримані потерпілим ОСОБА_7 , а саме, поєднана закрита тупа черепно-мозкова травма вигляді забою головного мозку з вогнищами контузій контузії передніх відділів стовбура мозолистого тіла та білої речовини передніх відділів лівої лобної частки, а також закрита тупа щелепно-лицьова травма у вигляді уламкового перелому передньої та задньої стінок лівої гайморової пазухи, нижньої та зовнішньої стінок лівої орбіти з пошкодженням орбітального краю та інфраорбітального каналу, перелому виличної дуги з ліва, тупа травма нижніх кінцівок у вигляді забитої рани передньої поверхні правої гомілки, а також закритого перелому зовнішнього виросту лівої гомілки та розриву внутрішньої колатеральної зв`язки із вивихом кісток лівої гомілки - які у своїй сукупності відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я, наявний причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями, що мають місце у потерпілого ОСОБА_7 та дорожньо-транспортною подією, яка мала місце 03.10.2023 року та відсутність етилового спирту в крові потерпілого в момент його госпіталізації. 
11. Висновком експерта №12-14/553-А/23, від 26.10.2023, яким встановлено легкі тілесні ушкодження у свідка ОСОБА_15 , наявність причинного зв`язку між отриманими ушкодженнями, що мають місце у свідка та дорожньо-транспортною подією, яка мала місце 03.10.2023 року та відсутність етилового спирту в крові свідка в момент його госпіталізації. 
12. Висновком експертів №24121/25027 за результатами проведення ННЦ «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» комісійної судової авто-технічної експертизи від 17.11.2023 року, з фототаблицею до нього, відповідно до якого гальмова система, рульове керування, ходова частина, автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 , до дорожньо-транспортної пригоди виконувала свої функції та знаходилась в працездатному стані, на момент експертного огляду знаходились в технічно несправному та непрацездатному стані.
13. Висновком експертів №24122/25026 за результатами проведення ННЦ «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» комісійної судової авто-технічної експертизи від 17.11.2023 року, з фототаблицею до нього, відповідно до якого на момент проведення експертизи рульове керування автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , знаходилось в технічно несправному, але працездатному стані, несправність виникла в момент ДТП, до пригоди виконувало свої функції та знаходилось в працездатному стані. На момент проведення експертизи ходова частина знаходилась в технічно несправному та непрацездатному стані, до дорожньо-транспортної пригоди виконувала свої функції та знаходилась в працездатному стані.
14. Висновком експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» №24123 від 21.11.2023 року за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, з фототаблицею до нього, відповідно до якого:
В момент первинного контакту автомобіль «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , своїм правим переднім кутом кузова був звернений до лівої бокової частини автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 . 
Величина кута між повздожніми осями автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , та автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 в момент первинного контакту складала приблизно 20-30 градусів.
Місце зіткнення автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , та автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 розташовувалось в межах перехрестя «бульвар Івана Каркача – вулиця Миру».
В момент зіткнення автомобіль «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 , розташовувався вздовж слідів юзу (позначка №6 на схемі ДТП), а автомобіль «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , на правій (по напрямку свого руху, тобто своїй) смузі руху вулиці Миру.
Встановити експертним шляхом розташування місця зіткнення, як геометричну точку, з проекцією на поверхню проїзної частини, не представляється можливим. 
15. Висновком експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 16.11.2023 року № СЕ-19/121-23/25428-ІТ складеного за показами свідка ОСОБА_16 , у даній дорожній обстановці водій автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4., 12.9. «б», та 16.11. Правил дорожнього руху, а також дорожнього знаку 2.1. Водій автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху. 
У дані дорожній обстановці технічна можливість запобігання даної ДТП для водія автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 визначалася виконанням ним вимог п.16.11. Правил дорожнього руху, а також дорожнього знаку 2.1., для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Водій автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 , не мав технічної можливості запобігти ДТП шляхом виконання Правил дорожнього руху. 
У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 вбачаються невідповідності вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху, а також вимогам дорожнього знаку 2.1., які з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з даною ДТП. В діях водія «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 , не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з даною ДТП.
Місце зіткнення автомобілів знаходиться перед початком подряпини на асфальті по ходу руху від вулиці Плиткової в напрямку вулиця Роганська (позначка 3 на схемі до протоколу огляду місця ДТП». Більш точно встановити, де відносно меж проїжджої частини знаходилось місце зіткнення транспортних засобів, по зафіксованій на схемі до протоколу огляду місця ДТП слідовій інформації не представляється можливим. 
Встановити місце наїзду автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 не представляється можливим, а також оцінка дії пішохода не потребує застосування спеціальних знань і виконання розрахунків.
16. Висновком експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 15.11.2023 року № СЕ-19/121-23/25429-ІТ складеного за показами свідка ОСОБА_15 , у даній дорожній обстановці водій автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п.16.11. Правил дорожнього руху, а також дорожнього знаку 2.1. Водій автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху.
У дані дорожній обстановці технічна можливість запобігання даної ДТП для водія автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 визначалася виконанням ним вимог п.16.11. Правил дорожнього руху, а також дорожнього знаку 2.1., для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Чи мав водій автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 , технічну можливість уникнути ДТП за показаннями свідка ОСОБА_15 , встановити не виявляється можливим, з причин наведених в дослідницькій частині, а саме оскільки свідком не надавались покази щодо швидкості «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 . 
У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 вбачаються невідповідності вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху, а також вимогам дорожнього знаку 2.1., які з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з даною ДТП. Чи мав водій ОСОБА_15 технічну можливість уникнути ДТП за його показами, встановити не виявляється можливим, з причин наведених в дослідницькій частині, а саме оскільки свідком не надавались покази щодо швидкості «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 . 
Встановити місце наїзду автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_3 на пішохода ОСОБА_7 не представляється можливим, а також оцінка дії пішохода не потребує застосування спеціальних знань і виконання розрахунків.
17. Висновком експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 15.11.2023 року № СЕ-19/121-23/25430-ІТ складеного за показами свідка ОСОБА_17 , у даній дорожній обстановці водій автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4., 12.9. «б», та 16.11. Правил дорожнього руху, а також дорожнього знаку 2.1. Водій автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху. 
У дані дорожній обстановці технічна можливість запобігання даної ДТП для водія автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 визначалася виконанням ним вимог п.16.11. Правил дорожнього руху, а також дорожнього знаку 2.1, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Чи мав водій автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 , технічну можливість уникнути ДТП за показаннями свідка ОСОБА_17 , встановити не виявляється можливим, з причин наведених в дослідницькій частині, а саме оскільки свідком не надавались покази щодо швидкості «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , гальмування чи маневрування, відстані та часу яку подолав автомобіль «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 з моменту виїзду на головну дорогу та до зіткнення, взаємного розташування транспортних засобів відносно меж проїжджої частини.
У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 вбачаються невідповідності вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху, а також вимогам дорожнього знаку 2.1., які з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з даною ДТП. Чи мав водій ОСОБА_15 технічну можливість уникнути ДТП за показами свідка ОСОБА_17 , встановити не виявляється можливим, з причин наведених в дослідницькій частині.
Місце зіткнення автомобілів знаходиться перед початком подряпини на асфальті по ходу руху від вулиці Плиткової в напрямку вулиці Роганська (позначка 3 на схемі до протоколу огляду місця ДТП). Більш точно встановити, де відносно меж проїжджої частини знаходилось місце зіткнення транспортних засобів, по зафіксованій на схемі до протоколу огляду місця ДТП слідовій інформації не представляється можливим. 
Встановити місце наїзду автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 не представляється можливим, а також оцінка дії пішохода не потребує застосування спеціальних знань і виконання розрахунків.
18. Висновком експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 16.11.2023 року № СЕ-19/121-23/25431-ІТ складеного за показами свідка ОСОБА_12 , у даній дорожній обстановці водій автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1. та 16.11. Правил дорожнього руху, а також дорожнього знаку 2.1. Водій автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху. 
У дані дорожній обстановці технічна можливість запобігання даної ДТП для водія автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 визначалася виконанням ним вимог п.п. 10.1., 16.11. Правил дорожнього руху, а також дорожнього знаку 2.1., для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Чи мав водій автомобіля «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_15 , технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання Правил дорожнього руху щоб уникнути ДТП, за показаннями свідка ОСОБА_12 , встановити не вбачається можливим, з причин наведених в дослідницькій частині, а саме оскільки свідком не надавались покази щодо швидкості транспортних засобів, гальмування чи маневрування, відстані та часу яку подолали автомобілі, взаємного розташування транспортних засобів відносно меж проїжджої частини в момент зіткнення. 
У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 вбачаються невідповідності вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху, а також вимогам дорожнього знаку 2.1., які з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з даною ДТП. Чи є в діях водія ОСОБА_15 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які перебували з технічної точки зору в причинному зв`язку з даною ДТП, за показаннями свідка ОСОБА_18 , відповісти не виявляється можливим з причин наведених в дослідницькій частині.
Місце зіткнення автомобілів знаходиться перед початком подряпини на асфальті по ходу руху від вулиці Плиткової в напрямку вулиці Роганська (позначка 3 на схемі до протоколу огляду місця ДТП». Більш точно встановити, де відносно меж проїжджої частини знаходилось місце зіткнення транспортних засобів, по зафіксованій на схемі до протоколу огляду місця ДТП слідовій інформації не представляється можливим. 
Встановити місце наїзду автомобіля «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 не представляється можливим, а також оцінка дії пішохода не потребує застосування спеціальних знань і виконання розрахунків.
Наданий суду обвинуваченим скрін трекеру транспортного засобу, не спростовує провини обвинуваченого, оскільки містить інформацію про імовірний інтервал швидкості на відповідному відрізку дороги від 40 до 60 км/год, що не спростовує встановленої швидкості при проведенні слідчих експериментів зі свідками та експертиз та не підтверджує показів обвинуваченого щодо швидкості його транспортного засобу та зупинки на перехресті.
Окрім того, провина обвинуваченого підтверджується показами потерпілого та свідків.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що він 03.10.2023 року вийшов гуляти з собакою, приблизно о 20.00 годині рухався тротуаром по вулиці Миру, ліхтарі були, проїжджа частина була з лівого боку по ходу його руху, побачив як в його бік летить автівка білого кольору, запам`ятав лише колір авто, марки не запам`ятав. Після ДТП перебував тривалий час на лікуванні в стаціонарі, дізнався про загибель свого собаки, якому було 6 років, це був друг, для нього це тяжка втрата. Під час перебування протягом місця в 4 неотложці йому зробили 3 операції, виписали в лікарні та він почав проходити реабілітацію. Відчував фізичний біль, на цьому фоні змінювався настрій, розумів, що з активної людини став інвалідом, не міг без допомоги пересуватись, різко змінився його постійний стиль життя, реабілітації потребує і зараз. Після проходження лікування за кордоном в Німеччині не користується милицями. Обвинувачений вибачення не просив, один раз поспілкувався з його батьком та у них виник конфлікт. Обвинувачений дійсно на 2-3 день пропонував надати номер банківської картки та він організує збір коштів, але номер карти не надавали, бо вважали це дивною пропозицією, вважали, що якщо обвинувачений хоче допомогти то бере та допомагає. Потім пропозицій зустрітися не було, хоча його представники пропонували.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він приблизно о 19.00 годині, роки два тому, було темно, осінь, можливо і 03.10.2023 року, рухався на автомобілі Форд Фієста 2007 року випуску, без пасажирів, зі сторони Електровозної в напрямку Роганської, під`їхав до перехрестя з Плитковою та наздогнав автомобіль Міцубісі, далі по вулиці Миру, в бік Індустріальної зі рухався за автомобілем Міцубісі. Швидкість Міцубісі була біля 50 км/годину, та почав перетинати перехрестя з бульваром Каркача, яка примикає як другорядна дорога, там є знак Дати дорогу, по який рухався автомобіль Рено таксі «Уклон». Автомобіль Рено рухався з великою швидкістю, не гальмував перед перехрестям, не зупинявся, це його здивувало, боковим зором бачив фари. ДТП відбулось перед ним, автомобіль Міцубісі врізався в автомобіль таксі Рено, який в свою чергу перевернувся, зіткнення відбулось ближче до центру дороги. Поліцію та швидку не викликав, зупинився по ходу руху по вулиці Миру, та побіг до машин. Обидва автомобіля відкинуло на протилежний бік дороги. Міцубісі було на узбіччі, з неї виліз чоловік, без взуття, він йому допоміг взутись, сісти в автомобіль. До Рено побіг чоловік, який рухався на велосипеді. Рено було за деревами. Потім хвилин через 5-7, коли вже була і поліція і швидка, почув стогін в кущах, побачив вбитого собаку, а потім і потерпілого, медики надавали йому допомогу. Приймав участь в проведенні слідчого експерименту, та в ході експерименту проводилось 3 заїзди, встановлювалась швидкість автомобіля Міцубісі, яка була близько 40 км/год, та автомобіля Рено, це було приблизно 60 км/год. Також зазначав, що він впевнений в тому, що потерпілий не перебував на проїжджій частині.
Свідок ОСОБА_17 , суду пояснив, що він рухався 03.10.2023 року на велосипеді, по вулиці Миру в бік вулиці Роганської, їхав на мікрорайон Горизонт, дивився уважно вперед, боковим зором бачив як зліва від нього, по бульвару ОСОБА_19 рухалась біла автівка таксі, вона не зупинялась, швидкість була явно не 50 км/год, там на перехресті Миру та Каркача гострий кут, від світлофора на зустріч рухались ще дві автівки, метрів за 100 від нього на перехресті відбулось зіткнення з автомобілем чорного кольору, марку не пам`ятав, який рухався по Миру. Поліцію він викликав. ДТП не сталась би, якщо б таксист поступився. Він зупинився, підійшов до таксі, пасажирів там не було, автомобіль що рухався за автомобілем учасником ДТП зупинився та підходив до другого водія. Спочатку потерпілого не бачили, лише потім почули, що хтось стогне в темряві, хлопець був в шоці, виривався, але його забрали по швидкій.
Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що він рухався 03.10.2023 року приблизно о 20.00 годині за кермом автомобіля Міцубісі Ланцер по вулиці Миру, в правій полосі, в автомобілі був сам, рухався в бік Індустріальної, їхав спокійно, швидкість 40 – 45 км/год, автомобіль обвинуваченого рухався по бульвару Каркача. Автомобіль обвинуваченого не бачив, фар також, світло саме по вулиці Миру було. Потім удар, його автомобіль вдарив в праву передню частину. Після удару прийшов до тями, в лікарні перебував 3 дні. Приймав участь у проведенні слідчого експерименту та встановлювалась швидкість його автомобіля, яка дорівнювала приблизно 40 км/год.
З урахуванням досліджених письмових доказів, показів потерпілого та свідків, суд вважає, що провина обвинуваченого повністю підтверджена. Його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.     Обираючи вид та міру покарання, суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила правопорушення. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.          Відповідно до вимог ч.1 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Дане кримінальне правопорушення, злочин, не є тяжким, за формою вини необережним.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, а також відомості які характеризують його особу. Судом враховується, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, має місце реєстрації, проживання.         Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.ст.66, 67 КК України судом не встановлено.
Суд зазначає, що щире каяття – це відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє реальне відображення. В даному випадку, суд вважає, що в ході розгляду справи не встановлено такої обставини, як щире каяття, оскільки обвинувачений свою провину визнавав частково, посилаючись на причинний зв`язок з ДТП не лише з його діями, а з діями другого водія, тобто, на думку суду, не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на свою винуватість.          З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. Суд зазначає, що у ч. 1 ст. 286 КК України, за якою засуджується ОСОБА_12 , додаткове покарання є обов`язковим до призначення.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Уилкокс и Херфорд проти Сполученого Королівства» (заяви № № 43759/10 та 43771/12), зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення, у справі «Швидка проти України» (заява № 17888/12), зазначено на те, що одним із європейських стандартів кримінального судочинства є принцип «пропорційності», а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не повинна бути основним визначальним фактором щодо покарання, а у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (заяви № 39665/98, № 40086/98) зазначає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів».
Суд враховує, що обвинувачений виховує та утримує 5 дітей, з ОСОБА_21 , має спільних дітей, сина ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньку ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також, з ОСОБА_24 , має спільного сина ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання якого уклав нотаріально посвідчений договір 24.08.2023 року про сплату аліментів в сумі 3000 грн щомісячно, а також займається вихованням та утриманням двох її дітей ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на утримання яких стягнуті аліменти з їх батька, але ОСОБА_28 , аліменти не сплачує та має значну заборгованість. 
Окрім того, обвинувачений працює офіційно, в КП «Центральний парк» з 2015 року, на посаді техніка атракціону, має повну середню освіту, навчався Харківський коледж будівництва, архітектору та дизайну, з липня 2022 року перебував на військовій службі в ВЧ НОМЕР_4 , вислуга років в ЗСУ складала станом на 14.09.2023 року 1 рік 2 місяця 05 днів, був звільнений у запас, має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, відповідно до п.19 чт. 6, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_5 , виданим 07.07.2023 року. Після звільнення з лав ЗСУ продовжив роботу в КП, характеризується за місцем роботи позитивно, як сумлінний та професійний працівник, який неодноразово нагороджувався преміями. 
З урахуванням всіх викладених обставин, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів доцільно застосувати вимоги ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки. Відповідне покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_12 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання та є на думку суду справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.
Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, та із застосуванням норм ЦПК України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За змістом положень ст. 129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_12 у вчиненому кримінальному правопорушенні, то суд переходить до розгляду питання щодо вказаного цивільного позову. 
Частиною 1 статті 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Потерпілим подано до суду цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, просив стягнути з НАСК «ОРАНТА» страхове відшкодування 94680,65 гривні, як витрати пов`язані із лікуванням потерпілого, 4734,03 грн моральної шкоди, заробіток втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності з жовтня по грудень 2023 року в розмірі 7603,41 грн, а разом 107018,09 грн. Стягнути з ОСОБА_12 на його користь моральну шкоду у розмірі 284000 грн та витрати на правову допомогу в сумі 12000 грн.
Відповідно до заяви від 20.03.2024 року потерпілим збільшено розмір позовних вимог, оскільки він продовжує лікування, несе відповідні витрати, а саме просив стягнути з ПАТ «НАСК ОРАНТА» страхове відшкодування 98773,53 гривні, як витрати пов`язані із лікуванням потерпілого, а також 4938,68 грн моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_12 витрати на правову допомогу в сумі 27000 грн. Інші вимоги залишав без змін.
Тобто, загалом потерпілий просив стягнути з НАСК «ОРАНТА» страхове відшкодування в сумі 98773,53 гривні, як витрати на лікування, заробіток втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності з жовтня по грудень 2023 року в розмірі 7603,41 грн, моральну шкоду в сумі 4938,68 гривень (5% від суми страхового відшкодування на лікування), а всього 111315,62 гривні.
З обвинуваченого потерпілий просив стягнути моральну шкоду у розмірі 284000 грн, витрати на правову допомогу в сумі 27000 грн.
Цивільно-правова відповідальність обвинуваченого була застрахована в ПАТ «НАСК ОРАНТА» страховий поліс №216430628, застрахованим транспортним засобом є автомобіль «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 . Із змісту якого вбачається, що строк дії з 24.08.2023 року по 23.08.2024 року, тобто страховий випадок настав в період дії полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 320000 гривень, сума заявлена до відшкодування в межах встановленого ліміту, за шкоду заподіяну майну складає 160000 грн, та розмір франшизи встановлений в 2500 грн.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», № 1961-IV, що діяв на момент пригоди, передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до положень статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Судом враховується, що потерпілий звертався до страхової компанії з питання відшкодування витрат.
Повідомленням НАСК «ОРАНТА» щодо проведення виплати страхового відшкодування від 01.11.2023 року, потерпілому ОСОБА_7 було повідомлено про укладання 23.08.2023 року між ОСОБА_14 та Страховиком договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №216430628, з яким об`єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані із відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 , а також повідомлено що правові підстави для прийняття рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування та повідомлено про припинення розгляду справи, роз`яснено повторно звернутись до страховика з наданням відповідного рішення щодо підтвердження настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу та завдання потерпілій особі внаслідок ДТП розладу здоров`я.
Визначений розмір матеріальної шкоди складається з витрат, які були понесені потерпілим під час його лікування на придбання медичних препаратів та засобів для відновлення здоров`я, шкоду якому було завдано внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, про відповідні витрати свідчать надані ним квитанції. Про втрачений заробіток свідчить довідка з місця роботи та дані про перебування на лікарняному з 03.10.2023 року по 02.11.2023 року, з 13.12.2023 року по 22.12.2023 року. 
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Потерпілим було надано виписку із медичної картки стаціонарного хворого №17246 щодо перебування на стаціонарному лікування з 03.10.2023 року по 02.11.2023 року, виписку із медичної картки стаціонарного хворого №23058 щодо перебування на стаціонарному лікуванні з 13.12.2023 року по 22.12.2023 року, із визначенням переліку проведених оперативного втручання, медичних маніпуляцій та рекомендації подальшого лікування та спостереження у лікаря хірурга, травматолога, лор-лікаря у поліклініці. Квитанції про придбання медичних препаратів, оплату медичних послуг щодо проведення обстеження на загальну суму – 97571,53 гривень, що є документально підтвердженими витратами. Тобто, задовольнити позов в цій частині частково. 
З довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №312140 про встановлення групи інвалідності друга до 16 січня 2025 року, вбачається, що були встановлені протипоказання важкої фізичної праці, може працювати в своїй професії без додаткових навантажень. Рекомендовано Д нагляд невропатолога, стаціонарне лікування в неврологічному відділенні 1 раз на рік. В судовому засіданні потерпілий зазначав, що він перебуває з межами країни, тому огляд медико-соціальної експертної комісії після спливу строку встановленої групи інвалідності - 16.01.2025 року, не проходив. 
Відповідно до довідки з місця роботи, наданої потерпілим вбачається, що ОСОБА_7 працює ТОВ «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» з 14.06.2021 року та займає посаду менеджер (управитель) із збуту. Середній дохід за період з січня 2023 року по жовтень 2023 року склав 10413,66 грн. За період з жовтня по грудень середній дохід потерпілого склав 7879,19 грн, враховуючі різницю 10413,66 грн – 7879,19 грн х 3 місяці втрачений заробіток складає 7603,41 грн. 
Оскільки будь-яких заперечень щодо наведеного потерпілим розрахунку з боку обвинуваченого, страхової компанії до суду не надходило, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позову в цій частині в заявленому розмірі.
За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України).
Суд зазначає, що потерпілий зазнав моральної шкоди, він отримав тяжкі травми, що спричинило йому сильний фізичний біль, як в момент пригоди, так і в подальшому в процесі лікування та реабілітації, що потягло за собою значні фізичні та моральні страждання, отримані травми призвели до тривалої втрати працездатності, він не міг ходити, тільки лежав, міг пересуватись пізніше лише за допомогою милиць, весь цей час відчував сильний фізичний біль, який не знімався ліками. До теперішнього часу травми повністю не заліковані, він заново вчиться ходити та потребує довгого реабілітаційного лікування. Він відчував та відчуває значний стрес, втратив спокій, постійно хвилюється, виникають скарги на головний біль, запаморочення, загальну слабкість, поганий сон, дратівливість, підвищену втомленість, на дані зміни звертають увагу оточуючі, що змінює їх ставлення до нього. Всі зазначені обставини призвели до значних змін у його звичайному ритмі життя, до пригоди він був звичайною, абсолютно здоровою людиною, а став особою з інвалідністю, що на його думку викликає жалість з боку знайомих та дратує його. Він втратив роботу, коло спілкування, вимушений був їхати до Німеччини для отримання реабілітації, що завдає йому моральних страждань. Окрім того, внаслідок пригоди загинув його собака, якого він дуже любив, це є для нього також великою втратою, бо собака протягом 6 років був його найкращим другом. Розмір моральної шкоди обраховував виходячи з кратного розміру до мінімальної заробітної плати, який станом на 01.01.2024 року складав 7100 грн, та визначав розмір моральної шкоди в 40 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 284000 грн. 
Суд враховує, що розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Але будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним завданій шкоді.
Суд погоджується із думкою потерпілого в частині визначеної суми моральної шкоди, оскільки така сума є співмірною завданим моральним стражданням, які відчував та продовжує відчувати потерпілий, як внаслідок ушкодження здоров`я, зміни звичайного укладу життя, оскільки продовжує реабілітаційні заходи, позбавлений можливості відновитись повністю, так і внаслідок втрати домашнього улюбленця.
Відповідно до вимог ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV, що діяв на момент ДТП, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Загальна сума страхової виплати за шкоду завдану здоров`ю встановлена судом на підставі наданих доказів в розмірі 97571,53 гривень, тобто позов в цій частині підлягає задоволенню частково та стягненню з ПАТ «НАСК ОРАНТА» підлягає моральна шкоди в сумі 5% що складає 4878,58 грн. 
Відповідно до вимог ч.1 ст. 126 КПК України суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
У разі ухвалення обвинувального вироку згідно ч. 1 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Судом враховується, що потерпілим було заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу на суму 27000 гривень, така вимога була заявлена при подачі первісного позову та заяви про збільшення позовних вимог, під час виступу в судових дебатах представник потерпілого суду повідомила, що нею подано договір про надання правової допомоги з визначенням розміру витрат, а додатково докази на підтвердження понесених витрат, акти виконаних робіт будуть надані суду пізніше з урахуванням існуючої практики. У зв`язку з чим питання стягнення витрат на правову допомогу при постановленні вироку не вирішується. 
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, заходи забезпечення підлягають скасуванню, питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Постанови КМУ «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» від 19 листопада 2012 р. № 1104, затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, п.20 якого визначено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. А п.32 даного Порядку передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Тобто, транспортні засоби, як речові докази, підлягають поверненню безоплатно. 
Керуючись ст.ст. 128, 129, 370, 374, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.  
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково. 
Стягнути з Публічного Акціонерного товариства «НАСК ОРАНТА» на користь ОСОБА_7 страхове відшкодування в сумі 97571,53 гривень, заробіток втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності з жовтня по грудень 2023 року в розмірі 7603,41 грн, моральну шкоду в сумі 4878,58 гривень, а всього 110053 (сто десять тисяч п`ятдесят три) гривні 52 копійки.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_7 завдану моральну шкоду у розмірі 284000 (двісті вісімдесят чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави судові витрати за проведення ННЦ «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» експертизи №24121/25027 від 17.11.2023 року в сумі 13143,90 грн, №24122/25026 від 17.11.2023 року в сумі 13143,90 грн, №24123 від 21.11.2023 року в сумі 14338,80 грн, а всього 40626 (сорок тисяч шістсот двадцять шість тисяч) гривень 60 копійок.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави судові витрати за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової експертизи від 16.11.2023 року № СЕ-19/121-23/25428-ІТ в сумі 956 грн, від 15.11.2023 року № СЕ-19/121-23/25429-ІТ в сумі 956 грн, від 15.11.2023 року № СЕ-19/121-23/25430-ІТ в сумі 956 грн, від 16.11.2023 року № СЕ-19/121-23/25431-ІТ в сумі 956 грн, а всього 3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривні.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2023 року на транспортні засоби, скасувати.
Речовий доказ транспортний засіб «MITSUBISHI LANCER», р.н. НОМЕР_2 , що перебуває в користуванні ОСОБА_15 ,   що перебуває на зберіганні на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований за адресою м. Харків, вулиця Бучми, 107-А, повернути безоплатно користувачу ОСОБА_15 . 
Речовий доказ транспортний засіб «RENAULT FLUENCE», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 що перебуває на зберіганні на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований за адресою м. Харків, вулиця Бучми, 107-А, повернути безоплатно власнику ОСОБА_14 .
Речові докази медичну документацію на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_12 , що перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області, - повернути володільцям.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду, протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя           ОСОБА_1