Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №943/122/26 
Провадження № 2/943/702/2026 
26 червня 2026 року м. Буськ
Буський районний суд Львівської області
в складі: головуючого-судді Кос І. Б. 
за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -
в с т а н о в и в :
позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно (житловий будинок). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , позивачка є спадкоємцем майна після його смерті за законом, в порядку спадкової трансмісії після смерті свекра ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Відповідач Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направивши суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника, заперечень щодо позову не має, тобто визнають позов.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14 березня 2001 року, підтверджено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02 липня 1962 року, підтверджено, що ОСОБА_3 має сина ОСОБА_2 . 
Згідно свідоцтва про смерть серїі НОМЕР_3 від 02 серпня 2024 року, підтверджено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 03 травня 1978 року, підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружилися 01 травня 1969 року. 
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 05 січня 1978 року, підтверджено, що позивачка мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».
Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки від 19.01.2026 року №16, виданої Задвір`янським старостинським округом Красненської селищної ради Золочівського (колишнього - Буського ) району Львівської області, підтверджено, що згідно погосподарської книги АДРЕСА_2 знаходиться житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які належали до дня смерті померлому ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Львівським обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 30.12.2025 року, замовник ОСОБА_1 , вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , 1950 року побудови, відповідає технічним нормам побудови.
Згідно довідки від 06.03.2026 року №127, виданої Задвір?янським старостинським округом Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, підтверджено, що позивачка ОСОБА_1 разом з її чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та її свекром ОСОБА_3 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент їхньої смерті з ними проживала в АДРЕСА_1 , а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка за законом. 
Відповідно до акту від 06.03.2026 року №128 щодо обстеження проживання ОСОБА_1 , підтверджено, що вона проживала без реєстрації з 1967 року в АДРЕСА_1 . 
Згідно заяви ОСОБА_6 від 10.04.2026 року, повідомляє, що він після смерті батька ОСОБА_7 і діда ОСОБА_3 є спадкоємцем, знає, що в Буському районному суді знаходиться спадкова справа, не заперечує, що його мати ОСОБА_8 успадкує житловий будинок, після смерті батька і діда. 
Відповідно до копії спадкової справи №209/2001, заведеної Буською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджено, що його син ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом та є до всього майна його спадкоємцем. 
Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 2163/01-16 від 05.06.2026 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась.
Таким чином, ОСОБА_2 (чоловік позивачки) спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3 його батька, помер після відкриття спадщини і не встиг її докінця переоформити, хоча її прийняв, згідно свідоцтва про про право на спадщину, право на прийняття належної частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців, тобто до позивачки ОСОБА_1 (спадкова трансмісія).
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. 
З огляду на те, що позивачка є спадкоємцем за законом, яка вступила в управління спадковим майно, прийняла спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права.
Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. 
Нормою ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. 
Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно (житловий будинок), яке належало чоловікові ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом, після його смерті, в порядку спадкової трансмісії після смерті свекра ОСОБА_3 , що належало йому на праві приватної власності.
Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. 
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76-80, 89, 200, 206, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :
позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасники справи.
Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ).
Відповідач: Красненська селищна рада (смт Красне, вул. І. Франка, 2А, Золочівського району Львівської області, код ЄДРПОУ 04372773).
Повний текст рішення складено 30.06.2026 року. 

Суддя:      І. Б. Кос