ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/633/25 

Господарський суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Сисина С.В., за участі секретаря судового засідання Далекорій Б.В., розглянувши у загальному позовному провадженні справу
за позовом керівника Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області, місцезнаходження 89603, Закарпатська область, місто Мукачево, вулиця Літуна Андрія, 15, в інтересах держави в особі
позивача: Івановецької сільської ради, код ЄДРПОУ - 04350487, місцезнаходження 89622, Закарпатська область, Мукачівський район, село Іванівці, вулиця Миру, будинок 15,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», код ЄДРПОУ - 41999833, місцезнаходження 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Жупанатська, будинок 18,
про визнання недійсними додаткових угод до договору №180079/9 від 11.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу та стягнення 134440,72 грн надмірно сплачених коштів,
за участі представників сторін:
від прокуратури - прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури Чулей О.Ю.,
від позивача - не з`явився,
від відповідача – не з`явився,
В С Т А Н О В И В :
Керівник Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області (далі – прокурор) звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Івановецької сільської ради (далі – позивач, Сільська рада) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (далі – відповідач, Товариство) з позовними вимогами про визнання недійсними додаткових угод №1 від 20.04.2021, №3 від 26.07.2021, №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021, №9 від 25.01.2022 до договору №180079/9 від 11.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу (далі – договір) та про стягнення 134440,72 грн надмірно сплачених коштів.
Позов заявлено прокурором з підстав порушення вимог п.2ч.5ст.41 Закону України від 25.12.2015 № 922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі – Закон України №922) при укладенні означених спірних додаткових угод до договору №180079/9 від 11.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу. Тому вказані додаткові угоди, на думку прокурора, мають бути визнані судом недійсними і з відповідача підлягають стягненню надмірно сплачені позивачем кошти в сумі 134440,72 гривень.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/633/25 визначено головуючого суддю Сисина С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2025.
Процесуальні дії по справі
Ухвалою від 09.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 16.07.2025.
Враховуючи першу неявку в підготовче засідання представників позивача та відповідача, суд згідно ухвали від 16.07.2025 відклав підготовче засідання на 11.08.2025.
17.07.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі від 17.07.2025 (зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/6525/25).
21.07.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від позивача Івановецької сільської ради надійшло клопотання від 21.07.2025 (зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/6581/25), згідно з яким позивач просить розглянути справу за відсутності його представника, за наявними у справі матеріалами та зазначає, що позовні вимоги у справі підтримує повністю.
07.08.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача – адвоката Фартушок Т.І. надійшли письмові пояснення (зареєстровані за вхідним №02.3.1-02/7001/25).
Згідно з ухвалою від 11.08.2025 суд задовольнив клопотання відповідача від 17.07.2025 про зупинення провадження у справі та зупинив провадження у справі № 907/633/25 до завершення перегляду судового рішення у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду у справі № 920/19/24.
24.12.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області надійшло клопотання про поновлення провадження у справі від 24.12.2025, в якому прокурор, повідомивши про завершення касаційного перегляду справи №920/19/24, просить поновити судове провадження у справі №907/633/25.
Згідно з ухвалою від 12.01.2026 суд задовольнив клопотання Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області про поновлення провадження у справі від 24.12.2025, поновив провадження у справі №907/633/25, продовжив з ініціативи суду строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; призначив підготовче засідання у справі на 29.01.2026.
Згідно з ухвалою від 29.01.2026 суд задовольнив усне клопотання представника відповідача - Кекерчень М.І. про відкладення підготовчого засідання та призначив наступне підготовче засідання на 25.02.2026.
20.02.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від відповідача надійшли додаткові пояснення від 20.02.2026 (зареєстровані за вх.№02.3.1-02/1610/26).
24.02.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області надійшли заперечення на додаткові пояснення від 24.02.2026 (зареєстровані за вх.№02.3.1-02/1752/26).
25.02.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового розгляду від 25.02.2026 (зареєстроване за вх.№02.3.1-02/1769/26).
Згідно з ухвалою від 25.02.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи від 25.02.2026; закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 26.03.2026.
Позивач - Івановецька сільська рада, у судове засідання 26.03.2026 участі уповноважених представників не забезпечила, будучи належним чином повідомлена про день, місце та час проведення судового засідання.
26.03.2026 в судовому засіданні, з`ясувавши думку представника відповідача та прокурора щодо можливості проведення судового засідання без участі позивача, які вважали за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача; взявши до уваги клопотання позивача від 21.07.2025 про розгляд справи за відсутності його представника; врахувавши приписи ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України; беручи до уваги, що явка учасників справи не визнавалася обов`язковою, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення питань, які вирішуються у судовому засіданні; суд згідно ухвали, постановленої в судовому засіданні без оформлення окремого документа, та зазначеної у протоколі судового засідання, постановив: здійснювати розгляд справи по суті за відсутності представника позивача.
У судовому засіданні 26.03.2026 під час з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами суд заслухав вступне слово прокурора та вступне слово представника відповідача, після чого відповідно до ухвали від 26.03.2026 оголосив перерву в судовому засіданні до 22.04.2026.
У судовому засіданні по розгляду справи по суті 22.04.2026 суд дослідив письмові докази, а також пояснення учасників справи, що містяться в заявах по суті справи; надалі у судових дебатах суд заслухав виступи з промовами (заключними словами) прокурора і представника відповідача, після чого оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ст. 219 ГПК України відклав ухвалення та проголошення рішення до 16:00 04.05.2026, про що повідомив учасників справи згідно з ухвалою від 22.04.2026 відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України. 
Згідно з ч.1 ст.240 ГПК України рішення суду (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час проголошення повного рішення суду суд може оголосити лише його вступну та резолютивну частини та негайно вручити копії такого рішення учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). 
На підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, суд ухвалив рішення, вступна та резолютивна частини якого були оголошені 04.05.2026 у повідомлений судом 22.04.2026 у судовому засіданні та в ухвалі від 22.04.2026 час. Повне рішення суду негайно направлено в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи згідно з ч.5 ст. 6 ГПК України до електронних кабінетів учасників справи та негайно вручено учасникам справи, присутнім 04.05.2026 при його проголошенні (у випадку їх присутності у судовому засіданні).
Суть спору за позицією прокурора.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор вказує на системне порушення відповідачем приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та умов договору №180079/9 від 11.02.2021. Суть спору полягає у неправомірному та документально необґрунтованому збільшенні ціни за одиницю електричної енергії шляхом укладення шести додаткових угод, що призвело до зростання вартості товару на 45,61 % (з 2,50 грн до 3,640202 грн за 1 кВт/год) та безпідставного витрачання бюджетних коштів у сумі 134440,72 грн.
Прокурор наголошує, що вже при укладенні першої додаткової угоди - №1 від 20.04.2021 було допущено порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України № 922, так як підвищення ціни товару на 2,71 %, відбулося за відсутності доказів такого коливання ціни на ринку, оскільки збільшення ціни становило лише 1,61 %. Окрім того, наданий постачальником лист №502-16/255 від 09.04.2021 (як підстава укладення додаткової угоди №1) містив лише вибіркові дані за окремі декади березня, що прямо суперечить п. 5.3.2 договору, який вимагає аналізу середньозваженої ціни за повний звітний місяць відносно попереднього. 
Прокурор звертає увагу на недотримання при укладенні додаткової угоди №1 положень п. 5.8 договору, яким передбачено, що сторони домовилися, що ціна за 1 кВт/год електричної енергії може бути змінена з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникли підстави для таких змін, що буде відображено у додатковій угоді до договору, так як у додатковій угоді не відображено, з якої дати вона починає свою дію. Фактично розрахунок за спожиту електричну енергію за квітень 2021 року здійснювався за ціною додаткової угоди № 1 до договору.
Аналогічно при укладенні додаткової угоди №3 від 26.07.2021 не дотримано вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України № 922, так як додатковою угодою ціну підвищено до 2,634751 грн за 1 кВт/год від ціни за договором, починаючи з 01.08.2021, тобто на 5,39 %. Така додаткова угода укладена за відсутності доказів коливання ціни на ринку, оскільки за період лютого-червня 2021 року середньозважена ціна на електричну енергію зросла лише на 1,2%, а на дату укладення додаткової угоди № 3 - на 1,14 % від ціни, яка була на дату укладення договору, що не відповідає пропорційності підвищення ціни договору про закупівлю.
За інформацією Івановецької сільської ради № 244/06-04 від 24.03.2025 підставою для укладення додаткової угоди № 3 від 26.07.2021 до договору став лист ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/502 від 12.07.2021 з додатками: ціновою довідкою Ц-59/2 від 14.07.2021 та роздруківкою показників РДН та ВДР за червень 2021 року. Відповідно до п.1 додаткової угоди № 3 від 26.07.2021, підставою для її укладення стала цінова довідка Ц-59/2 від 14.07.2021. Водночас, за умовами договору порівняння середньомісячних показників середньозваженої ціни є вірним в разі щомісячного укладення додаткових угод пропорційно до коливань на ринку. При укладенні додаткової угоди №3, на переконання прокурора, порівняння показників за травень та червень 2021 року не є об`єктивним, оскільки у травні 2021 року середньозважена ціна була нижче від ціни за договором. Тобто порівняння є вибірковим, підібраним від найнижчої ціни до найвищої ціни, чим штучно збільшено відсоток від реального відсотку коливання ціни для укладення додаткової угоди № 3 від 26.07.2021. 
Прокурор стверджує, що додатковою угодою № 4 від 08.11.2021 ціну незаконно підвищено з підстав п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України №922 до 2,862726 грн за 1 кВт/год, починаючи з 01.11.2021, тобто на 14,5 % від ціни за договором. 
Додатковою угодою № 5 від 25.11.2021 ціну незаконно підвищено з підстав п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України №922 до 3,113476 грн за 1 кВт/год, починаючи з 18.11.2021, тобто на 24,54 % від ціни за договором. 
Додатковою угодою № 6 від 16.12.2021 ціну незаконно підвищено з підстав п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України №922 до 3,285195 грн. за 1 кВт/год починаючи з 01.12.2021, тобто на 31,41 % від ціни за договором. 
Щодо листів ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/652 від 25.10.2021, № 502-16/676/6 від 18.11.2021, № 502-16/702/4 від 16.12.2021, які були підставами укладення додаткових угод №4, №5 і №6, то такі листи не можуть бути належним документальним підтвердженням коливання ціни на ринку, а отже і підставою для укладення додаткових угод, оскільки періоди для порівняння, наведені в листі є вибірковими; листи не містять підтвердження коливання ціни за періоди, обумовлені умовами договору (не містять порівняння середньозваженої ціни за звітний місяць відносно середньозваженої ціни за попередній місяць), а, отже, і не є підставою для підвищення ціни, що є порушенням пунктів 5.3.2 та 5.8 договору та суперечить вимогам п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Прокурор зазначає, що долучені до листів ТОВ «Закарпаттяенергозбут» №502-16/502 від 12.07.2021, № 502-16/676/6 від 18.11.2021 та № 502-16/702/4 від 16.12.2021 цінові довідки Закарпатської торгово-промислової палати, які були підставами укладення спірних додаткових угод № 3 від 26.07.2021, №5 від 25.11.2021 та № 6 від 16.12.2021, у яких зазначалося про підвищення ціни, не містять відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, у них відсутній аналіз вартості ціни електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни на ринку, у зв`язку з чим вони не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору у відповідності до п. 2 ч.5 ст. 41 Закону України №922-VIII. 
Більше цього, спірні додаткові угоди № 4 від 08.11.2021, № 5 від 25.11.2021 та № 6 від 16.12.2021 до договору укладені з перевищення встановленого чинним законодавством 10% ліміту збільшення ціни за договором, що є порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Щодо спірної додаткової угоди №9 від 25.01.2022, то такою угодою ціну підвищено двічі з різних підстав. Водночас, за інформацією Івановецької сільської ради № 244/06-04 від 24.03.2025 відсутні письмові звернення ТОВ «Закарпаттяенергозбут» для укладення додаткової угоди №9. 
Так, у п.1 додаткової угоди №9 зазначено, що керуючись п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до змін встановлених Постановою НКРЕКП № 2454 від 01.12.2021, сторони домовились збільшити тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 345,64 грн/мВт (без ПДВ) та пунктом 2 визначено, що у зв`язку із застосуванням п.1 цієї додаткової угоди сторони домовилися викласти п. 5.1 договору у наступній редакції: «ціна за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором становить разом з ПДВ 3,347247 грн, тому числі: ціна електричної енергії за 1 кВт/год – 2,443733 грн (без ПДВ), тариф на послуги з передачі електричної енергії – 0,34564 грн (без ПДВ), ПДВ – 0,557874 грн». Щодо недійсності додаткової угоди №9, прокурор зазначає, що при коригуванні ціни у зв`язку зі зміною регульованого тарифу на передачу електричної енергії, відповідач помилково застосував нові розрахунки не до первісної ціни договору, а до вже незаконно завищеної ціни за попередніми угодами. Більш того, цією ж угодою було проведено додаткове збільшення ціни на 10,8%, що призвело до кумулятивного зростання вартості майже у півтора рази від початкової пропозиції.
Отже, на підставі додаткової угоди №9 ціну на електричну енергію всупереч п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України №922 збільшено на 10,8 % від ціни за додатковою угодою № 6 або на 45,61% від ціни за договором.
Підсумовуючи доводи прокурора в позовній заяві, вбачається, що підставами для визнання недійсними додаткових угод №1 від 20.04.2021, №3 від 26.07.2021, №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021 до договору №180079/9 від 11.02.2021 прокурор зазначає відсутність належного документального підтвердження коливання ціни на ринку у бік її збільшення, що є порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». Водночас, підставами для визнання недійсними додаткових угод №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021 і №9 від 25.01.2022 до договору №180079/9 від 11.02.2021 прокурор зазначає перевищення встановленого чинним законодавством 10% ліміту збільшення ціни за договором, що є істотним порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Прокурор наголошує, що визнання недійсною будь-якої додаткової угоди, якою змінено ціну, тягне за собою визнання недійсними всіх послідуючих додаткових угод, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, тому є похідною від попередніх додаткових угод. Отже, оскільки, додаткова угоди № 1 від 20.04.2021 та і надалі – наступна спірна додаткова угода підлягають визнанню недійсними, то, як наслідок, і всі наступні додаткові угоди також підлягають визнанню недійсними. 
Отже, з укладених між ТОВ «Закарпаттяобленерго» (постачальник) та Івановецькою сільською радою (споживач) додаткових угод № № 1, 3, 4, 5, 6, 9 до договору вбачається, що вказаними додатковими угодами збільшено ціну товару загалом на 45,61% та відповідно в кінцевому варіанті загальна ціна, визначена договором, зросла з 2,50 грн до 3,640202 грн за 1 кВт/год. 
Таким чином, на переконання прокурора, сторонами, всупереч інтересів держави, без належних на те підстав щодо підвищення ціни упродовж 2021-2022 років, в порушення норм Закону України «Про публічні закупівлі» та положень укладеного договору, укладено додаткові угоди № 1, 3, 4, 5, 6, 9, відповідно до яких суттєво збільшено ціну за одиницю товару до 45,61%.
Враховуючи такі обставини та положення статей 203, 215 і 236 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), додаткові угоди №1 від 20.04.2021, №3 від 26.07.2021, №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021, №9 від 25.01.2022 до договору №180079/9 від 11.02.2021 (далі – спірні додаткові угоди) підлягають визнанню судом недійсними, так як фактично коливання ціни електроенергії на ринку не відбувалося в сторону збільшення та при укладенні спірних додаткових угод було порушено приписи п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону №922 про заборону збільшення ціни товару більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі. 
У зв`язку з наведеним, з посиланням на долучені до позовної заяви копії щомісячних актів прийняття-передавання товарної продукції Івановецької сільської ради, платіжні документи про перерахунок споживачем коштів постачальнику за поставлену електричну енергію, а також на умови договору та спірні додаткові угоди до договору, прокурор зазначає, що розмір безпідставно (зайво) отриманих відповідачем коштів від позивача в якості оплати вартості поставленої останньому впродовж періоду з квітня 2021 року по січень 2022 року електричної енергії становить 134440,72 грн. Загальний розмір переплати в сумі 134440,72 грн прокурором визначений з урахуванням коштів, які сільська рада сплатила за спірний період за поставлену електроенергію по договору (з урахуванням укладених спірних додаткових угод) та різницею суми, яку сільська рада мала би сплатити без врахування зміненої означеними спірними додатковими угодами ціни 1 кВт/год електроенергії.
Прокурор стверджує, що підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом є порушення економічних інтересів держави, що виразилась у вчиненні незаконних правочинів і, як наслідок, проведення бюджетного фінансування з порушенням законодавчо встановленого порядку. З урахуванням положень статті 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 26.07.2018 у справі №926/1111/15 та від 21.03.2019 у справі №912/898/18, прокурор стверджує, що оспорюваними угодами порушуються державні інтереси, та прокурор має законне право здійснити захист таких інтересів, подавши позовну заяву в інтересах позивача. Прокурор зазначає, що проведення процедури державних закупівель та укладення спірних додаткових угод із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора. Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес. Порушення інтересів держави в цій сфері є порушенням загальнодержавних інтересів, а укладення спірних додаткових угод призвело до протиправного фінансування видатків бюджету на суму 134440,72 грн, що у відповідності до статті 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді. 
Виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в ст. 5 даного Закону. Порушення процедури публічних закупівель та укладення відповідних додаткових угод унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і порушило інтереси держави.
Прокурор звертає увагу на пункт 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», згідно з яким, прокурор, звертаючись до суду із заявою про визнання правочину недійсним, виступає позивачем або зазначає у ній позивачем державний чи інший орган або установу, організацію, уповноважені здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, наприклад, управляти майном, що є предметом цього правочину. Позивачами у таких справах можуть бути учасники правочину, а також підприємство, установа організація, права та охоронювані законом інтереси якої порушує цей правочин. Таким чином, Івановецька сільська рада є належним позивачем у даному позові однак, у зв`язку з тим, що такою не вжито будь-яких заходів з відновлення порушених інтересів, для відновлення порушених прав, прокурор звернувся до суду із позовною заявою. 
Позиція позивача
У клопотанні від 21.07.2025, в якому Івановецька сільська рада просить розглянути справу за відсутності її представника, за наявними у справі матеріалами, позивач одночасно зазначає, що позовні вимоги у справі підтримує повністю.
Позиція відповідача
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, доказів погашення заборгованості не представив.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Відтак, з врахуванням положень ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.
Доводи викладені сторонами у інших заявах по суті справи
У письмових поясненнях від 07.08.2025, відповідач зазначає про безпідставність позовних вимог Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області, вказуючи на те, що процедура зміни ціни відбувалася у суворій відповідності до приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та диспозитивних умов пп. 5.3.2 п. 5.3 договору, якими сторони самостійно визначили механізм розрахунку коливань на ринку на підставі даних ДП «Оператор ринку» по торговій зоні «БуОС», обравши базовою ціною показник за листопад 2020 року (1633,29 грн/МВт.год), що прокурором помилково не враховано при аналізі додаткової угоди №01 від 20.04.2021. Щодо цього Товариство наголошує на відсутності «якості закону» та порушенні принципу правової визначеності через зміну судової практики лише після формування висновку Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22. Наведене, на думку відповідача, згідно з практикою ЄСПЛ (рішення у справах «Щокін проти України», «Вєренцов проти України») зобов`язує суд застосовувати найбільш сприятливий для особи підхід у разі неоднозначного тлумачення норм. Додатково відповідач заперечує проти здійснених прокуратурою розрахунків суми переплати, вказуючи на ігнорування прокурором факту зміни регульованого тарифу на передачу електричної енергії з 01.01.2022 згідно з постановою НКРЕКП №2454 (збільшення з 0,29393 грн до 0,34564 грн без ПДВ), що безпосередньо впливає на ціну одиниці товару, та наполягає, що навіть у разі визнання угод №04, №05, №06, №09 недійсними, розмір стягнення має бути обмежений сумою 89356,17 грн, оскільки додаткові угоди №01 та №03 сукупно збільшили ціну лише на 6,18% (що не перевищує ліміт 10%). 
Водночас, у частині розподілу судових витрат відповідач просить суд застосувати ч. 9 ст. 129 ГПК України, поклавши судові витрати порівну на позивача та відповідача по 8478,40 грн через спільне підписання оспорюваних угод та бездіяльність сільської ради щодо самостійного захисту своїх інтересів.
У додаткових поясненнях від 20.02.2026 відповідач звертає увагу на принцип часткової недійсності правочину відповідно до ст. 217 ЦК України та з посиланням на правові висновки Верховного Суду у справах №922/2321/22 та №920/19/24 наголошує на заборону зміни (збільшення) ціни товару за договором більше, ніж на 10%. 
Товариство наголошує, що додаткові угоди №1 та №3 є правомірними, оскільки сумарно збільшили ціну лише на 5,39%, а тому вимоги прокурора про стягнення 8958,10 грн та 12437,94 грн за період квітня - жовтня 2021 року є безпідставними. 
Відповідач стверджує, що додаткова угода №4 може бути визнана недійсною лише в частині, що перевищує ціну 2,75 грн з ПДВ (10% від початкової), що дає підстави для перерахунку вартості енергії за подальші періоди.
На підставі детального аналізу актів приймання-передачі (№180079/11/1, №172227, №180079/12/1, №172227/12/1, №180079/1/1) відповідач здійснив власний розрахунок переплати за договором за поставлену електричну енергію за листопад 2021 - січень 2022 року на підставі спірних додаткової угод №4 від 08.11.2021 (у випадку визнання її частково недійсною), №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021, №9 від 25.01.2022, визначивши суму переплати у розмірі 70314,68 грн. 
Отже, оскільки прокурор вимагає стягнення 134440,72 грн, Товариство математично обґрунтовує, що у задоволенні позову в частині 64126,04 грн слід відмовити, оскільки ця сума отримана в межах правомірного збільшення ціни одиниці товару до рівня 2,75 грн (у межах дозволеної Законом України №922 збільшення ціни товару до 10%), що відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
У запереченнях на додаткові пояснення відповідача від 24.02.2026, прокурор зазначає, що додаткова угода №4 від 08.11.2021 є цілісним правочином, який підлягає визнанню недійсним у повному обсязі, оскільки його укладено з істотним порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», ст. 652 ЦК України та п.п. 5.3, 5.3.2 договору. При цьому прокурор акцентує увагу на тому, що підставою позову є не лише перевищення 10% ліміту, а й відсутність належного документального підтвердження коливання ціни на ринку електричної енергії, що є обов`язковою передумовою для зміни істотних умов згідно з принципами добросовісної конкуренції та максимальної економії. Спираючись на актуальні правові позиції Верховного Суду у справах №922/2321/22 та №920/19/24, прокурор стверджує, що встановлене законом обмеження у 10% є максимальним сукупним порогом збільшення ціни від початкового результату закупівлі, а будь-яка спроба відповідача застосувати ст. 217 ЦК України щодо «часткової недійсності» та легітимізувати розрахункову ціну 2,75 грн є юридично нікчемною, так як відповідач у поданому в додаткових поясненнях розрахунку намагається легітимізувати нову ціну (2,75 грн), яка ніколи не була предметом погодження у порядку Закону України «Про публічні закупівлі».
Прокурор наголошує, що постачальник не виконав обов`язку щодо доведення неможливості виконання договору за первісною ціною та не обґрунтував непрогнозованість ринкових змін, тому порушення процедури зміни ціни тягне за собою недійсність всієї додаткової угоди №4 з моменту її підписання, що робить єдиною чинною ціну, визначену сторонами в договорі №180079/9 від 11.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу, укладеному за результатами здійсненої процедури закупівлі. 
Відтак, з посиланням на ст.1212 ЦК України прокурор наполягає на порушення вимог ст.ст. 5 і 41 Закону України «Про публічні закупівлі» при укладенні спірних додаткових угод №1 від 20.04.2021, №3 від 26.07.2021, №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021, №9 від 25.01.2022, що є підставою визнання їх недійсними та стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів у сумі 134440,72 гривень.
Фактичні обставини справи встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
За результатом процедури закупівлі UA-2021-01-26-007942-b, Івановецькою сільською радою Мукачівського району (у договорі – споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (у договорі – постачальник) 11.02.2021 укладено договір №180079/9 про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір).
Згідно з п. 1.1. договору, цей договір про постачання електричної енергії споживачу встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником.
Відповідно до п. 1.2. договору, умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ). На порядок укладення цього договору за результатами торгів розповсюджуються норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, з врахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі». Терміни та визначення, що використовуються в цьому договорі вживаються у значеннях, наведених у чинних нормативно-правових актах у сфері електроенергетики.
Згідно з п. 2.1. договору, постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2021 році ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія (Електрична енергія ) (далі - електрична енергія) по 2-му класу напруги в обсязі - 594800 кВт/год, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цю електричну енергію, на умовах цього договору.
Відповідно до п. 2.2. договору, обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.
Згідно з п. 2.3. договору, обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені, зокрема з урахуванням фактичної потреби споживача.
Відповідно до п. 3.1. договору, строк (термін) поставки (передачі) товарів або надання послуг: 2021 рік (з моменту завершення процедури зміни постачальника по 31 грудня 2021 року включно).
Згідно з п. 3.2. договору, споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов цього договору.
Відповідно до п. 3.3. договору, постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, окрім визначеної цим договором.
Згідно з п. 3.4. договору, об`єкти постачання електричної енергії споживача розташовані на території України. Постачальник зобов`язується здійснити постачання електричної енергії по всім визначеним об`єктам споживача, перелік яких наведено у додатку 2 до цього договору.
Відповідно до п. 3.5. договору, споживач має право на коригування договірної величини постачання електричної енергії в розрахунковому місяці в межах очікуваного загального обсягу споживання електричної енергії.
Згідно з п. 4.1. договору, для забезпечення безперервного надання послуг з постачання електричної енергії споживачу постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що за належних умов забезпечать задоволення попиту на споживання електричної енергії споживачем.
Відповідно до п. 5.1. договору, ціна за 1 кВт.год електричної енергії за цим договором становить: 2-й клас напруги - 2,08 грн без ПДВ, ПДВ 0,42 грн, разом з ПДВ 2,50 грн (дві грн. 50 коп.). У ціну включається тариф на передачу електроенергії (0,29393 грн. без ПДВ за 1 кВт*год) та не включається тариф на розподіл електроенергії. (за реактивну). Споживач здійснює плату за послуги з передачі електричної енергії через постачальника, що входить до вартості електричної енергії відповідно до умов цього договору.
Згідно з п. 5.2. договору, загальна вартість цього договору становить 1239166,67 грн, крім того ПДВ - 247833,33 грн, разом з ПДВ - 1487000,00 грн. 
Відповідно до п. 5.2.1. договору, споживач залишає за собою право на можливість зменшення обсягів закупівлі залежно від реального фінансування, передбаченого у кошторисі споживача та/або від фактичних показників споживання.
Згідно з п. 5.3. договору, умови цього договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів (у тому числі ціни за одиницю) переможця пропедури закупівлі. Зміна ціни за одиницю електричної енергії може відбуватися відповідно до умов ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» за умови, що зазначені зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі. 
Істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
- зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичної потреби споживача (п.п.5.3.1);
- зміни ціни в бік збільшення за одиницю електричної енергії не більше ніж на 10 відсотків у разі документально підтвердженого коливання ціни на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. Зменшення ціни за одиницю електричної енергії може бути здійснено без обмежень строків і розмірів. Відповідно до ухваленого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКІІ), рішення, визначено дві окремі торгівельні зони, які діють у ринку електроенергії - «Бурштинський енергетичний острів» (далі - БуОС) та «Об?єднана енергетична система України» (далі - ОЕС України). БуОС - умовна територія, на якій розташовані електричні мережі Бурштинської електростанції разом із прилеглою до неї електромережею та власними споживачами електроенергії в межах Закарпатської, Івано-Франківської та Львівської областей. БуОС працює в синхронному режимі з енергосистемою Європи та не має зв?язку з енергосистемою України (ОС України). В БуОС функціонують усі сегменти ринку, за допомогою яких здійснюється купівля-продаж електричної енергії, а саме: ринок «на добу наперед» (РДН), внутрішньодобовий ринок (ВДР) і балансуючий ринок (БР), на яких формується вільна (ринкова) ціна. Споживач розташований на території Закарпатської області, відповідно, купівля електроенергії здійснюється за ціною, що формується на ринку електричної енергії у торгівельній зоні БуОС (всі споживачі електричної енергії Закарпаття віднесені до торгівельної зони БуОС). Уся інформація щодо торгів на РДН та ВДР, зокрема, про ціни та обсяги купівлі-продажу електричної енергії оприлюднюється оператором ринку електричної енергії на сайті Державного підприємства «Оператор ринку» за посиланням https://www.oree.com.ua/. Відповідно, підставою для зміни ціни за одиницю електричної енергії є інформація щодо коливання середньозваженої ціни РДН в торговій зоні «Бурштинський енергетичний острів» (БуОС), оприлюднена оператором ринку електричної енергії на сайті Державного підприємства «Оператор ринку» за посиланням https://www.oree.com.ua/ Базовою ціною за одиницю товару для розрахунку відсотку коливання ціни на ринку є середньозважена ціна за повний календарний місяць, доступна на момент подання тендерної пропозиції, на РДН по БуОС за листопад 2020 року, згідно інформації, оприлюдненої Оператором ринку електричної енергії на сайті Державного підприємства _____________________ грн./МВт,*год. Зміна ціни за одиницю товару (без врахування тарифів на транспортування) регламентується щомісячно шляхом укладання додаткових угод пропорційна коливанню середньозваженої ціни за звітний місяць відносно до середньозваженої ціни за попередній місяць. При цьому, зміна ціни в бік збільшення за одиницю електричної енергії допускається не більше ніж на 10 відсотків (п.п.5.3.2);
- покращення якості предмета закупівлі (електричної енергії) за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. Сторони можуть внести зміни до договору у випадку покращення якості товару за умови, що така зміна не призведе до зміни товару та відповідає тендерній документації в частині встановлення вимог та функціональних характеристик до предмета закупівлі і є покращенням його якості. Підтвердженням можуть бути документи технічного характеру з відповідними висновками, наданими уповноваженими органами, що свідчать про покращення якості, яке не впливає на функціональні характеристики товару (п.п.5.3.3);
- продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передачі електричної енергії у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат споживача за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі. Строк дії договору та виконання зобов`язань може продовжуватись у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат споживача (замовника), за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі. Форма документального підтвердження об`єктивних обставин визначатиметься споживачем (замовником) у момент виникнення об`єктивних обставин (виходячи з їх особливостей) з дотриманням чинного законодавства (п.п.5.3.4);
- узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості електричної енергії) (п.п.5.3.5);
- зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок. Сторони мають внести зміни до договору у разі зміни згідно із законодавством ставок податків і зборів, які мають бути включені до ціни договору, ціна змінюється пропорційно до змін таких ставок. Зміна ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів може відбуватися як в бік збільшення, так і в бік зменшення, сума договору може змінюватися в залежності від таких змін без зміни обсягу закупівлі. Підтвердження можливості внесення таких змін будуть чинні (введені в дію) нормативно-правові акти держави (п.п.5.3.6);
- зміни встановлено згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в цьому договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в цьому договорі у разі встановлення в цьому договорі порядку зміни ціни. У разі зміни (збільшення або зменшення) регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосуються в цьому договорі, зокрема, тарифу на передачу електричної енергії (________ грн без ПДВ за 1 Квт*год), ціна за одиницю електричної енергії змінюється на абсолютну величину зміни таких регульованих цін (тарифів) і нормативів (п.п.5.3.7);
- дія цього договору може продовжувалися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році (п.п.5.3.8);
- зміни ціли за одиницю електричної енергії в бік зменшення може бути здійснено без обмежень строків і розмірів (п.п.5.3.9).
Згідно з п. 5.5. договору, споживач бере зобов`язання з отримання електричної енергії та оплати її вартості в повному обсязі.
Відповідно до п. 5.6. договору, оплата за електричної енергії здійснюється споживачем виключно в грошовій формі. Розрахунок за фактично передану електричну енергію здійснюється до 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії. При цьому споживач залишає за собою право здійснювати авансові платежі до настання кінцевого строку розрахунку.
Згідно з п. 5.6.1. договору, у разі відсутності у споживача відповідного бюджетного фінансування оплата Товару здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його отримання.
Згідно з п. 5.7. договору, загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання електричної енергії споживачу.
Відповідно до п. 5.8. договору, сторони домовилися, що ціна за 1 кВт*год електричної енергії згідно пунктів 5.3.2., 5.3.5. - 5.3.7. та 5.3.9. цього договору може бути змінена з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникли підстави для таких змін, що буде відображено в додатковій угоді до договору. Збільшення ціни електричної енергії може лише з документальним обґрунтуванням зміни ціни.
Згідно з п. 5.9. договору, оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника.
Відповідно до п. 5.10. договору, якщо споживач не здійснив оплату у строки, передбачені цим договором, крім випадку, передбаченого підпунктом 5.6.1. постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу письмово повідомивши про це споживача не пізніше як за 10 (десять) робочих днів до припинення постачання електричної енергії.
Згідно з п. 5.10.1. договору, у разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється.
Відповідно до п. 5.12. договору, споживач мас право обрати на розрахунковий період іншого постачальника в установленому ПРРЕЕ порядку.
Згідно з п. 6.1. договору споживач має право:
- отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому договорі;
- отримувати електричну енергію із забезпеченням рівня якості комерційних послуг, відповідно до вимог діючих стандартів якості надання послуг, затверджених Регулятором, а також на отримання компенсації за порушення таких вимог;
- безоплатно отримувати всю інформацію стосовно його прав та обов`язків, інформацію про ціну, порядок оплати спожитої електричної енергії, а також іншу інформацію, що має надаватись постачальником відповідно до чинного законодавства та/або цього договору;
- безоплатно отримувати інформацію про обсяги та інші параметри власного споживання електричної енергії;
- звертатися до постачальника для вирішення будь-яких питань, пов`язаних з виконанням цього договору;
- перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника у відповідності з чинним законодавством та/або достроково призупинити чи розірвати цей договір у встановленому ним порядку;
- зменшити обсяги закупівлі залежно від реального фінансування, передбаченого у кошторисі споживача та/або від фактичних показників споживання;
- інші права, передбачені чинним законодавством і цим договором.
Відповідно до п. 6.2. договору, споживач зобов`язується:
- забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору;
- укласти в установленому порядку договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи для набуття права на правомірне споживання електричної енергії та фізичну доставку електричної енергії до межі балансової належності об`єкта споживача;
- безперешкодно допускати на свою територію, у свої житлові, виробничі, господарські, та підсобні приміщення, де розташовані вузли обліку електричної енергії, засоби вимірювальної техніки тощо, представників постачальника після пред`явлення ними службових посвідчень звіряння показів щодо фактично спожитої електричної енергії;
- виконувати інші обов`язки, покладені на споживача чинним законодавством та/або цим договором.
Згідно з п. 7.1. договору, постачальник має право: 
- отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію;
- контролювати правильність оформлення споживачем платіжних документів; 
- ініціювати припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку та не умовах, визначених цим договором та чинним законодавством;
- безперешкодного доступу до розрахункових засобів вимірювальної техніки споживачем для перевірки показів щодо фактично використаних споживачем обсягів електричної енергії;
- проводити разом зі споживачем звіряння фактично використаних обсягів електричної енергії з підписанням відповідного акта;
- отримувати відшкодування збитків від споживача, що понесені постачальником у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, відповідно до умов цього договору та чинного законодавства;
- інші права, передбачені чинним законодавством і цим договором.
Відповідно до п. 7.2. договору, постачальник зобов`язується: 
- забезпечувати належну якість надання послуг з постачання електричної енергії відповідно до вимог чинного законодавства та цього договору: 
- нараховувати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених цим договором;
- до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, надати споживачу оригінали рахунків, актів приймання-передачі електричної енергії за розрахунковий місяць;
- нараховувати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором;
- надавати споживачу інформацію про його права та обов`язки, ціни на електричну енергію, порядок оплати за спожиту електричну енергію, порядок зміни діючого постачальника та іншу інформацію, що вимагається цим договором та чинним законодавством, а також інформацію про ефективне споживання електричної енергії;
- видавати споживачеві безоплатно платіжні документи та форми звернень;
- розглядати в установленому законодавством порядку звернення споживача, зокрема з питань нарахувань за електричну енергію, і за наявності відповідних підстав задовольняти його вимоги;
- забезпечувати належну організацію власної роботи для можливості передачі та обробки звернення споживача з питань, що пов`язані з виконанням цього договору;
- відшкодовувати збитки, понесені споживачем у випадку невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором;
- забезпечувати конфіденційність даних, отриманих від споживача;
- виконувати інші обов`язки, покладені на постачальника чинним законодавством та/або цим договором.
Згідно з п. 8.1. договору, постачальник має право звернутися до оператора системи з вимогою про відключення об?єкта споживача від електропостачання у випадку порушення споживачем строків оплати за цим договором більше ніж на 14 (чотирнадцять) календарних днів, за винятком настання подій, передбачених підпунктом 5.6.1. пункту 5.6. цього договору, у тому числі за графіком погашення заборгованості.
Відповідно до п. 8.2. договору, припинення електропостачання не звільняє споживача від обов?язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором.
Згідно з п. 8.3. договору, відновлення постачання електричної енергії споживачу може бути здійснено за умови повного розрахунку споживача за спожиту електричну енергію за цим договором або складення сторонами графіка погашення заборгованості на умовах цього договору та відшкодування витрат постачальника на припинення та відновлення постачання електричної енергії.
Відповідно до п. 8.4. договору, якщо за ініціативою споживача необхідно припинити постачання електричної енергії на об?єкт споживача для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення тощо, споживач має звернутися до оператора системи.
Згідно з п. 9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов?язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.
Згідно з п. 9.5. договору, порядок документального підтвердження порушень умов цього договору, а також відшкодування збитків встановлюється ПРРЕЕ.
Відповідно до п. 9.6. договору, постачальник відшкодовує споживачу збитки, понесені споживачем у зв?язку з переходом на постачання електричної енергії постачальником останньої надії через неправомірні дії постачальника по односторонній відмові від виконання зобов?язань за договором у розмірі різниці вартості обсягу спожитої електроенергії за ціною постачальника останньої надії та вартістю відповідного обсягу електроенергії за останньою узгодженою ціною за цим Договором.
Згідно з п. 10.1. договору, споживач має право в будь який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії).
Відповідно до п. 10.2. договору, зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.
Згідно з п. 10.3 договору, споживач при зміні постачальника в разі дотримання порядку зміни постачальника, встановленого ПРРЕЕ від сплати будь-яких штрафних санкцій звільнений.
Відповідно до п. 13.2. договору, дія даного договору може продовжуватися у випадках і згідно з вимогами, встановленими ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та у порядку, передбаченому договором, зокрема, дія договору може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.
Згідно з п. 13.3. договору, постачальник має право розірвати цей договір достроково, повідомивши споживача про це не менш ніж за 30 днів до очікуваної дати розірвання, з урахуванням необхідності вчинити Споживачем заходи пов`язані із зміною постачальника, у випадках якщо:
1) споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з договором, за умови, що постачальник здійснив письмове попередження споживачу про можливе розірвання цього договору;
2) споживач іншим чином суттєво порушив умови цього договору, і не вжив заходів щодо усунення такого порушення в строк, що становить 14 робочих днів.
Згідно з п. 13.4. договору, споживач має право розірвати цей договір достроково, повідомивши споживача про це за 21 день до очікуваної дати розірвання.
Відповідно до п. 13.5. договору, дія цього договору також припиняється у наступних випадках: анулювання постачальнику ліцензії на постачання; банкрутства або припинення господарської діяльності постачальником; у разі зміни власника об?єкта споживача; у разі зміни електропостачальника.
Згідно з п. 13.6. договору, усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач.
Відповідно до п. 13.7. договору, сторони погодились, що їх персональні дані, які стали відомі сторонам у зв?язку з укладенням цього договору, включаються до баз персональних даних сторін. Підписуючи цей договір, сторони дають згоду (дозвіл) на обробку їх персональних даних, з метою підтвердження повноважень суб??єкта на укладення, зміну та розірвання цього договору, забезпечення реалізації адміністративно-правових і податкових відносин, відносин у сфері бухгалтерського обліку та статистики, а також для забезпечення реалізації інших передбачених законодавством відносин. Представники сторін підписанням цього договору підтверджують, що вони повідомлені про свої права відповідно до ст.8 Закону України «Про захист персональних даних».
Згідно з п. 13.8. договору, зміни або доповнення до цього договору допускаються за взаємною згодою сторін з урахуванням положень ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі». Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід?ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані Сторонами та скріплені їх печатками.
Відповідно до п. 13.11. договору, взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України.
Згідно з додатковою угодою №1 від 20.04.2021 сторони, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», домовились збільшити ціну за одиницю товару – 2,5 грн не більше ніж на 10 відсотків у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку та без збільшення загальної вартості договору; у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (п.1 додаткової угоди).
У п.п.2 і 3 додаткової угоди №1 зазначено, що у зв`язку із застосуванням п.1 цієї додаткової угоди сторони домовились викласти п.2.1 договору у наступній редакції: « 2.1. Кількість товарів: 579083 кВт*год»; п.3.1 викласти п.5.1 договору у такій редакції: «Загальна вартість договору становить 1487000,00 грн з ПДВ; ціна за одиницю товару – 2,567854 грн з ПДВ» 
У п.п. 4 і 7 додаткової угоди зазначено, що усі інші умови договору залишаються без змін та додаткова угода є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п.6 додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін. 
Отже, на підставі додаткової угоди №1 від 20.04.2021 зменшено обсяг закупівлі електричної енергії з 594800 кВт/год до 579083 кВт/год.
За інформацією Івановецької сільської ради №244/06-04 від 24.03.2025 підставою для укладення додаткової угоди № 1 від 20.04.2021 до договору був лист ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/255 від 09.04.2021.
Отже, на підставі додаткової угоди №1 від 20.04.2021 ціна електричної енергії за договором за 1 кВт/год збільшилась з 2,5 грн до 2,567854 грн, тобто на 2,71%. 
Додатковою угодою №2 від 22.06.2021 внесено зміни до договору, а саме додаток № 1 «Заява-приєднання» викладено у новій редакції.
Додатковою угодою № 3 від 26.07.2021 сторони, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до цінової довідки №Ц-59/2 від 14.07.2021 №15.06-07/220 домовились збільшити ціну за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку та без збільшення загальної вартості договору; у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (п.1 додаткової угоди).
У п.2 додаткової угоди №3 зазначено, що у зв`язку із застосуванням п.1 цієї додаткової угоди сторони домовились викласти п.5.1 договору у наступній редакції: «Загальна вартість договору становить 1487000,00 грн з ПДВ; ціна за спожиту електричну енергію з 01.08.2021 за 1 кВт/год становить 2,195626 грн без урахування ПДВ, ПДВ – 0,439125 грн, разом з ПДВ – 2,634751 грн» 
У п.п. 3 і 6 додаткової угоди зазначено, що усі інші умови договору залишаються без змін та додаткова угода є невід`ємною частиною договору.
За інформацією Івановецької сільської ради №244/06-04 від 24.03.2025 підставою для укладення додаткової угоди № 3 від 26.07.2021 до договору був лист ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/502 від 12.07.2021 з додатками: ціновою довідкою Закарпатської торгово-промислової палати Ц-59/2 від 14.07.2021 №15.06-07/220 та копії роздруківок аналітичних матеріалів із веб-сайту оператора ринку (як зазначено у додатку до листа від 12.07.2021).
Отже, на підставі додаткової угоди №3 від 26.07.2021 ціна електричної енергії за договором за 1 кВт/год з 01.08.2021 збільшилась з 2,5 грн до 2,634751 грн, тобто на 5,39 %.
Додатковою угодою № 4 від 08.11.2021 сторони, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», домовились збільшити ціну за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку та без збільшення загальної вартості договору; у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (п.1 додаткової угоди).
У п.2 додаткової угоди №4 зазначено, що у зв`язку із застосуванням п.1 цієї додаткової угоди сторони домовились викласти п.5.1 договору у наступній редакції: «Загальна вартість договору становить 1487000,00 грн з ПДВ; ціна за спожиту електричну енергію з 01.11.2021 за 1 кВт/год, без урахування тарифів на її розподіл, становить 2,862726 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна електричної енергії – 2,091675 грн, тариф на послуги з передачі електричної енергії – 0,29393 грн, ПДВ до ціни електричної енергії – 0,477121 грн.
У п.п. 3 і 6 додаткової угоди зазначено, що усі інші умови договору залишаються без змін та додаткова угода є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п.5 додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін. 
За інформацією Івановецької сільської ради №244/06-04 від 24.03.2025 підставою для укладення додаткової угоди № 4 від 08.11.2021 до договору був лист ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/652 від 25.10.2021 з додатками: копією роздруківок «Основні показники РДН та ВДР за 20 жовтня 2021» з сайту Державного підприємства «Оператор ринку» (як зазначено у додатку до листа від 25.10.2021).
Отже, на підставі додаткової угоди №4 від 08.11.2021 ціна електричної енергії за договором за 1 кВт/год з 01.11.2021 (тобто до дати підписання додаткової угоди представниками сторін) збільшилась з 2,5 грн до 2,862726 грн, тобто на 14,5 %.
Додатковою угодою № 5 від 25.11.2021 сторони, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», домовились збільшити ціну за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку та без збільшення загальної вартості договору; у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (п.1 додаткової угоди).
У п.2 додаткової угоди №5 зазначено, що у зв`язку із застосуванням п.1 цієї додаткової угоди сторони домовились викласти п.5.1 договору у наступній редакції: «Загальна вартість договору становить 1487000,00 грн з ПДВ; ціна за спожиту електричну енергію з 18.11.2021 за 1 кВт/год, без урахування тарифів на її розподіл, становить 3,113476 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна електричної енергії – 2,300633 грн, тариф на послуги з передачі електричної енергії – 0,29393 грн, ПДВ до ціни електричної енергії – 0,518913 грн.
У п.п. 3 і 6 додаткової угоди зазначено, що усі інші умови договору залишаються без змін та додаткова угода є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п.5 додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання її сторонами та відповідно до ст.631 ЦК України поширює свою дію на відносини сторін, що зміна правовідносин починається із 18.11.2021.
За інформацією Івановецької сільської ради №244/06-04 від 24.03.2025 підставою для укладення додаткової угоди № 5 від 25.11.2021 до договору був лист ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/676/6 від 18.11.2021 з додатками: ціновою довідкою Закарпатської торгово-промислової палати №Ц-114 від 18.11.2021 №15.06-07/320, копія роздруківок «Основні показники РДН та ВДР за жовтень 2021» з сайту Державного підприємства «Оператор ринку» (як зазначено у додатку до листа від 18.11.2021).
Отже, на підставі додаткової угоди №5 від 25.11.2021 ціна електричної енергії за договором за 1 кВт/год з 18.11.2021 (тобто до дати підписання додаткової угоди представниками сторін) збільшилась з 2,5 грн до 3,113476 грн, тобто на 24,54 %.
Додатковою угодою № 6 від 16.12.2021 сторони, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», домовились збільшити ціну за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку та без збільшення загальної вартості договору; у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (п.1 додаткової угоди).
У п.2 додаткової угоди №6 зазначено, що у зв`язку із застосуванням п.1 цієї додаткової угоди сторони домовились викласти п.5.1 договору у наступній редакції: «Загальна вартість договору становить 1487000,00 грн з ПДВ; ціна за спожиту електричну енергію з 01.12.2021 за 1 кВт/год, без урахування тарифів на її розподіл, становить 3,285195 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна електричної енергії – 2,443733 грн, тариф на послуги з передачі електричної енергії – 0,29393 грн, ПДВ до ціни електричної енергії – 0,547532 грн.
У п.п. 3 і 6 додаткової угоди зазначено, що усі інші умови договору залишаються без змін та додаткова угода є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п.5 додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання її сторонами та відповідно до ст.631 ЦК України поширює свою дію на відносини сторін, що зміна правовідносин починається із 01.12.2021.
За інформацією Івановецької сільської ради №244/06-04 від 24.03.2025 підставою для укладення додаткової угоди № 6 від 16.12.2021 до договору був лист ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/702/4 від 16.12.2021 з додатками: ціновою довідкою Закарпатської торгово-промислової палати № Ц-127 від 14.12.2021 №15.06-07/345, копія роздруківок «Основні показники РДН та ВДР за листопад 2021» з сайту Державного підприємства «Оператор ринку» (як зазначено у додатку до листа від 16.12.2021).
Отже, на підставі додаткової угоди №6 від 16.12.2021 ціна електричної енергії за договором за 1 кВт/год з 01.12.2021 (тобто до дати підписання додаткової угоди представниками сторін) збільшилась з 2,5 грн до  3,285195 грн, тобто на 31,40 %.
Додатковою угодою №7 від 28.12.2021, керуючись ч. 6 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», продовжено дію договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі електричної енергії на 2022 рік, а саме: до 31.01.2022.
Додатковою угодою №8 від 28.12.2021, керуючись ч. 6 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», збільшено ціну договору в межах 20 % від ціни договору, а саме: на 200000 грн.
Додатковою угодою №9 від 25.01.2022 сторони, керуючись п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» (далі – НКРЕКП) №2454 від 01.12.2021 домовились збільшити тариф з передачі електричної енергії на рівні 345,64 грн/МВт*год (без урахування ПДВ), враховуючи прийнятий нормативний акт, без збільшення загальної вартості договору, а також зазначено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (п.1 додаткової угоди).
У п.2 додаткової угоди №9 зазначено, що у зв`язку із застосуванням п.1 цієї додаткової угоди сторони домовились викласти п.5.1 договору у наступній редакції: « 5.1. Ціна за 1 кВт/год електричної енергії за договором становить з ПДВ – 3,347247 грн, у тому числі: ціна електричної енергії за 1 кВт/год – 2,443733 грн, тариф на послуги з передачі електричної енергії – 0,34564 грн (без ПДВ), ПДВ – 0,557874 грн».
У п.3 додаткової угоди №9 зазначено, що сторони, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», домовились збільшити ціну за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку та без збільшення загальної вартості договору; у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.
У п.4 додаткової угоди №9 зазначено, що у зв`язку із застосуванням п.3 цієї додаткової угоди сторони домовились викласти п.5.1 договору у наступній редакції: «Ціна за 1 кВт/год електричної енергії за договором становить разом з ПДВ – 3,640202 грн, в тому числі: ціна електричної енергії – 2,687862 грн, тариф на послуги з передачі електричної енергії – 0,34564 грн, ПДВ – 0,606700 грн.
У п.п. 5 і 8 додаткової угоди зазначено, що усі інші умови договору залишаються без змін та додаткова угода є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п.7 додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання її сторонами та відповідно до ст.631 ЦК України поширює свою дію на відносини сторін, що виникли з 01.01.2022.
За інформацією Івановецької сільської ради №244/06-04 від 24.03.2025 письмові звернення від ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та інші документи, на підставі яких укладено додаткову угоду №9, у Сільській раді відсутні.
Отже, на підставі додаткової угоди №9 від 25.01.2022 ціна за договором збільшувалася з 3,347247 грн (яка була визначена па підставі п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі») до 3,640202 грн, тобто на 8,75%. У загальному на підставі додаткової угоди №9 від 25.01.2022 ціна електричної енергії за договором за 1 кВт/год з 01.01.2022 (тобто до дати підписання додаткової угоди представниками сторін) збільшилась з 2,5 грн до 3,640202 грн, тобто на 45,61%.
Отже, зважаючи на внесені зміни до договору на підставі укладених спірних додаткових угод №1, №3, №4, №5, №6, №9 ціна товару (електричної енергії за 1 кВт/год) загалом зросла з 2,50 грн до 3,640202 грн, що становить 45,61%.
Згідно з актом №180079/2/1 від 15.03.2021 прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 №180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за лютий 2021 року, найменування- активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 59026, середньо розрахований тариф - 2,083333, сума разом з ПДВ – 147565,97 грн.
Відповідно до платіжного доручення №239 від 15.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 1829,98 грн.
Згідно з платіжним дорученням №237 від 15.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 22769,99 грн.
Відповідно до платіжного доручення №233 від 15.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 140,00 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №229 від 15.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 40720,00 грн.
Відповідно до платіжного доручення №224 від 15.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 17317,50 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №221 від 15.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 8452,51 грн.
Відповідно до платіжного доручення №242 від 15.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 46402,50 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №241 від 15.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 9832,49 грн.
Відповідно до платіжного доручення №242 від 15.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 46402,50 грн. 
У призначенні платежу у вказаних платіжних дорученнях зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно акту №180079/2/1 від 15.03.2021.
Згідно з актом №180079/3/1 від 29.03.2021 прийняття-передавання товарної продукції за березень 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 №180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за березень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 60915, середньо розрахований тариф - 2,083333, сума разом з ПДВ – 152287,48 грн.
Відповідно до платіжного доручення №362 від 29.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 7664,99 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №364 від 29.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 25132,49 грн.
Відповідно до платіжного доручення №366 від 29.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 32787,49 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №370 від 29.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 17559,98 грн.
Відповідно до платіжного доручення №368 від 29.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 62,50 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №372 від 29.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 2825,05 грн.
Відповідно до платіжного доручення №374 від 29.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» 10382,50 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №376 від 29.03.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 55872,48 грн.
У призначенні платежу у вказаних платіжних дорученнях зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно акту №180079/3/1 від 29.03.2021.
Відповідно до акту №180079/3/1 від 26.04.2021 прийняття-передавання товарної продукції за квітень 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 №180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за квітень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 38, середньо розрахований тариф - 2,083333, сума разом з ПДВ – 95,03 грн.
Згідно з актом №180079/4/1 від 26.04.2021 прийняття-передавання товарної продукції за квітень 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 №180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за квітень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 55379, середньо розрахований тариф - 2,139878, загальна сума разом з ПДВ – 142207,66 грн.
Згідно з платіжним дорученням №553 від 06.05.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 60809,41 грн. У призначенні платежу у цьому платіжному дорученні зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно актів №180079/3/1 від 26.04.2021 та №180079/4/1 від 26.04.2021 .
Відповідно до платіжного доручення №564 від 06.05.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 8183,74 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №533 від 06.05.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 28559,68 грн.
Відповідно до платіжного доручення №539 від 06.05.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 29717,70 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №543 від 06.05.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 25,68 грн.
Відповідно до платіжного доручення №546 від 06.05.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 7112,94 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №551 від 06.05.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» суму у розмірі 15,36 грн.
Відповідно до платіжного доручення №548 від 06.05.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» суму 7878,18 грн. 
У призначенні платежу у цих платіжних дорученнях зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно акту №180079/4/1 від 26.04.2021 .
Отже, оплата за актом №180079/4/1 від 26.04.2021 прийняття-передавання товарної продукції за квітень 2021 року на суму 142207,66 грн здійснена Сільською радою за поставлену у квітні 2021 року електричну енергію обсягом 55380 кВт/год, за ціною на електричну енергію у сумі 2,567854 грн (з ПДВ) за 1 кВт/ год, тобто з урахуванням внесених додатковою угодою № 1 від 20.04.2021 змін до договору.
Таким чином, за актом № 180079/4/1 від 26.04.2021 за поставлену в квітні 2021 року електричну енергію обсягом 55380 кВт/год, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №1, переплата становить 3757,66 грн – при здійсненні оплати за поставлену електричну енергію за ціною 1 кВт.год - 2,50 грн з ПДВ на підставі договору №180079/9 від 11.02.2021.
Відповідно до акту №180079/5/1 від 09.06.2021 прийняття-передавання товарної продукції за травень 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 №180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за квітень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 0, середньо розрахований тариф - 0,000000, за травень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 32755, середньо розрахований тариф - 2,139878, загальна сума разом з ПДВ – 84110,04 грн.
Згідно з платіжним дорученням №787 від 09.06.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 7588,01 грн.
Відповідно до платіжного доручення №794 від 09.06.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 12592,74 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №796 від 09.06.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 7485,29 грн.
Відповідно до платіжного доручення №803 від 09.06.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 210,56 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №801 від 09.06.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 2608,94 грн.
Відповідно до платіжного доручення №805 від 09.06.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 1073,32 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №807 від 09.06.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 9693,65 грн.
Відповідно до платіжного доручення №809 від 09.06.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 42857,53 грн. 
У призначенні платежу у цих платіжних дорученнях зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно акту №180079/5/1 від 09.06.2021.
Отже, оплата за актом №180079/5/1 від 09.06.2021 прийняття-передавання товарної продукції за травень 2021 року на суму 84110,04 грн здійснена Сільською радою за поставлену у травні 2021 року електричну енергію обсягом 32755 кВт/год, за ціною на електричну енергію у сумі 2,567854 грн (з ПДВ) за 1 кВт/ год, тобто з урахуванням внесених додатковою угодою № 1 від 20.04.2021 змін до договору.
Таким чином, за актом №180079/5/1 від 09.06.2021 за поставлену в травні 2021 року електричну енергію обсягом 32755 кВт/год, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №1, переплата становить 2222,54 грн – при здійсненні оплати за поставлену електричну енергію за ціною 1 кВт.год - 2,50 грн з ПДВ на підставі договору №180079/9 від 11.02.2021.
Згідно з актом №180079/6/1 від 05.07.2021 прийняття-передавання товарної продукції за червень 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 №180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за червень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 208, середньо розрахований тариф - 2,139878, сума разом з ПДВ – 534,11 грн.
Відповідно до акту №180079/6/1 від 05.07.2021 прийняття-передавання товарної продукції за червень 2021 року, ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 № 180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за червень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 19055, середньо розрахований тариф - 2,139878, сума разом з ПДВ – 48930,46 грн.
Згідно з платіжним дорученням №932 від 05.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 1730,74 грн.
Відповідно до платіжного доручення №934 від 05.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 8232,53 грн.
Згідно з платіжним дорученням №938 від 05.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 3194,42 грн.
Відповідно до платіжного доручення №939 від 05.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 261,91 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №940 від 05.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 593,17 грн.
Відповідно до платіжного доручення №941 від 05.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 15,40 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №943 від 05.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 30983,74 грн.
Відповідно до платіжного доручення №942 від 05.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 4452,66 грн. 
У призначенні платежу у цих платіжних дорученнях зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно актів №180079/6/1 від 05.07.2021.
Отже, оплата за актами №180079/6/1 від 05.07.2021 (номер та дата складання цих двох актів однакові) прийняття-передавання товарної продукції за червень 2021 року на загальну суму 49464,57 грн здійснена Сільською радою за поставлену у червні 2021 року електричну енергію обсягом 19263 кВт/год, за ціною на електричну енергію у сумі 2,567854 грн (з ПДВ) за 1 кВт/ год, тобто з урахуванням внесених додатковою угодою № 1 від 20.04.2021 змін до договору.
Таким чином, за актами №180079/6/1 від 05.07.2021 (номер та дата складання цих двох актів однакові) за поставлену в червні 2021 року електричну енергію обсягом 19263 кВт/год, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №1, переплата становить 1307,07 грн – при здійсненні оплати за поставлену електричну енергію за ціною 1 кВт.год - 2,50 грн з ПДВ на підставі договору №180079/9 від 11.02.2021.
Згідно з актом № 180079/7/1 від 26.07.2021 прийняття-передавання товарної продукції за липень 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 №180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за липень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 24601, середньо розрахований тариф - 2,139878, сума разом з ПДВ – 63171,77 грн.
Відповідно до акту №180079/7/1 від 26.07.2021 прийняття-передавання товарної продукції за липень 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 № 180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за липень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 23, середньо розрахований тариф - 2,139878, сума разом з ПДВ – 59,06 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1049 від 26.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 1417,45 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1051 від 26.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 16421,39 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №1053 від 26.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 1599,79 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1055 від 26.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 138,67 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1057 від 26.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 1399,48 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1059 від 26.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 7,71 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1063 від 26.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» суму у розмірі 38582,01 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1061 від 26.07.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» суму у розмірі 3664,33 грн. 
У призначенні платежу у цих платіжних дорученнях зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно актів 180079/7/1 від 26.07.2021.
Отже, оплата за актами №180079/7/1 від 26.07.2021 (номер та дата складання цих двох актів однакові) прийняття-передавання товарної продукції за липень 2021 року на загальну суму 63230,83 грн здійснена Сільською радою за поставлену у липні 2021 року електричну енергію обсягом 24624 кВт/год, за ціною на електричну енергію у сумі 2,567854 грн (з ПДВ) за 1 кВт/ год, тобто з урахуванням внесених додатковою угодою № 1 від 20.04.2021 змін до договору.
Таким чином, за актами №180079/7/1 від 26.07.2021 (номер та дата складання цих двох актів однакові) за поставлену в липні 2021 року електричну енергію обсягом 24624 кВт/год, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №1, переплата становить 1670,83 грн – при здійсненні оплати за поставлену електричну енергію за ціною 1 кВт.год - 2,50 грн з ПДВ на підставі договору №180079/9 від 11.02.2021.
Відтак, загальна сума переплати за ціною, встановленою додатковою угодою № 1 становить 8958,1 грн, з яких: за квітень 2021 року (за актом № 180079/4/1 від 26.04.2021) - 3757,66 грн, за травень 2021 року (за актом №180079/5/1 від 09.06.2021) - 2222,54 грн, за червень 2021 року (за актами №180079/6/1 від 05.07.2021) - 1307,07 грн та за липень 2021 року (за актами №180079/7/1 від 26.07.2021) - 1670,83 грн.
Згідно з актом-розшифровкою про використану електроенергію ПЕЕ №180079/8/1 від 26.08.2021 по активної електроенергії за серпень 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за серпень 2021 року, найменування - активна електроенергія, споживання, кВт/год – 21966, тариф грн/кВт. год – 2,195626, нараховано всього грн разом з ПДВ – 57874, 94 грн. 
Відповідно до платіжного доручення №1225 від 26.08.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 2885,05 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №1228 від 26.08.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 11666,71 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1231 від 26.08.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 2091,98 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №1234 від 26.08.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 698,21 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1236 від 26.08.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 1704,71 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №1238 від 26.08.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 71,11 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1240 від 26.08.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 279,29 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №1242 від 26.08.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 38477,88 грн.
У призначенні платежу в цих платіжних дорученнях зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно акту №180079/8/1 від 26.08.2021. 
Отже, оплата за актом №180079/8/1 від 26.08.2021 прийняття-передавання товарної продукції за серпень 2021 року на загальну суму 57874,94 грн здійснена Сільською радою за поставлену у серпні 2021 року електричну енергію обсягом 21966 кВт/год, за ціною на електричну енергію у сумі 2,634751 грн (з ПДВ) за 1 кВт/ год, тобто з урахуванням внесених додатковою угодою № 3 від 26.07.2021 змін до договору.
Таким чином, за актом №180079/8/1 від 26.08.2021 за поставлену в серпні 2021 року електричну енергію обсягом 21966 кВт/год, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №3, переплата становить 2959,94 грн – при здійсненні оплати за поставлену електричну енергію за ціною 1 кВт.год - 2,50 грн з ПДВ на підставі договору №180079/9 від 11.02.2021.
Відповідно до акту №180079/9/1 від 28.09.2021 прийняття-передавання товарної продукції за вересень 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 №180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за серпень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 0, середньо розрахований тариф – 0,000000, за вересень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 29971, середньо розрахований тариф - 2,195626, сума разом з ПДВ – 78966,13 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1356 від 28.09.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 2576,78 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1368 від 28.09.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 11202,97 грн. 
Згідно з платіжним дорученням №1363 від 28.09.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 5598,83 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1380 від 28.09.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 545,40 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1384 від 28.09.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 1488,64 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1386 від 28.09.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 39,52 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1389 від 28.09.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 14066,96 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1392 від 28.09.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 43447,03 грн.
У призначенні платежу в цих платіжних дорученнях зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно акту №180079/9/1 від 28.09.2021. 
Отже, оплата за актом №180079/9/1 від 28.09.2021 прийняття-передавання товарної продукції за вересень 2021 року на загальну суму 78966,13 грн здійснена Сільською радою за поставлену у вересні 2021 року електричну енергію обсягом 29971 кВт/год, за ціною на електричну енергію у сумі 2,634751 грн (з ПДВ) за 1 кВт/год, тобто з урахуванням внесених додатковою угодою № 3 від 26.07.2021 змін до договору.
Таким чином, за актом №180079/9/1 від 28.09.2021 за поставлену у вересні 2021 року електричну енергію обсягом 29971 кВт/год, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №3, переплата становить 4038,63 грн – при здійсненні оплати за поставлену електричну енергію за ціною 1 кВт.год - 2,50 з ПДВ на підставі договору №180079/9 від 11.02.2021.
Згідно з актом №180079/10/1 від 09.11.2021 прийняття-передавання товарної продукції за жовтень 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 № 180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за вересень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 11, середньо розрахований тариф – 2,195455, за жовтень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 40355, середньо розрахований тариф - 2,195455, сума разом з ПДВ – 106354,37 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1650 від 09.11.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 4418,48 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1656 від 09.11.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 20226,97 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1658 від 09.11.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 7843,68 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1661 від 09.11.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 303,00 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1664 від 09.11.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 4668,78 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1669 від 09.11.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 21,08 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1671 від 09.11.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 3377,76 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1666 від 09.11.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 65494,62 грн.
У призначенні платежу в цих платіжних дорученнях зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно акту №180079/10/1 від 09.11.2021. 
Отже, оплата за актом №180079/10/1 від 09.11.2021 прийняття-передавання товарної продукції за жовтень 2021 року на загальну суму 106354,37 грн здійснена Сільською радою за поставлену у вересні – жовтні 2021 року електричну енергію загальним обсягом 40366 кВт/год, за ціною на електричну енергію у сумі 2,634751 грн (з ПДВ) за 1 кВт/ год, тобто з урахуванням внесених додатковою угодою № 3 від 26.07.2021 змін до договору.
Таким чином, за актом №180079/10/1 від 09.11.2021 за поставлену у вересні – жовтні 2021 року електричну енергію обсягом 40366 кВт/год, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №3, переплата становить 5439,37 грн – при здійсненні оплати за поставлену електричну енергію за ціною 1 кВт.год - 2,50 грн з ПДВ на підставі договору №180079/9 від 11.02.2021.
Відтак, загальна сума переплати за ціною, встановленою додатковою угодою № 3 становить 12437,94 грн, з яких: за серпень 2021 року (за актом №180079/8/1 від 26.08.2021) - 2959,94 грн, за вересень 2021 року (за актом №180079/9/1 від 28.09.2021) - 4038,63 грн та за вересень – жовтень 2021 (за актом №180079/10/1 від 09.11.2021) - 5439,37 грн.
Відповідно до акту №180079/11/1 від 02.12.2021 прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 № 180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за листопад 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 81718, середньо розрахований тариф - 2,476094, сума разом з ПДВ – 242809,78 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1801 від 02.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 14152,20 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1803 від 02.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 44666,56 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1805 від 02.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 50896,93 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1807 від 02.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 785,48 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1809 від 02.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 12848,84 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1817 від 02.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 1210,03 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1812 від 02.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 16509,12 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1815 від 02.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 101740,62 грн.
У призначенні платежу в цих платіжних дорученнях зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно акту №180079/11/1 від 02.12.2021.
Отже, оплата за актом №180079/11/1 від 02.12.2021 прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2021 року на загальну суму 242809,78 грн здійснена Сільською радою за поставлену у листопаді 2021 року електричну енергію обсягом 81718 кВт/год, за ціною на електричну енергію, визначеною додатковою угодою № 4 від 08.11.2021 до договору.
Таким чином, за актом №180079/11/1 від 02.12.2021 за поставлену у листопаді 2021 року електричну енергію обсягом 81718 кВт/год, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №4, переплата становить 38514,78 грн – при здійсненні оплати за поставлену електричну енергію за ціною 1 кВт.год - 2,50 грн з ПДВ на підставі договору №180079/9 від 11.02.2021.
Згідно з актом №172227 від 02.12.2021 прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 172227), керуючись умовами договору від 11.02.2021 № 180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за листопад 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 631, середньо розрахований тариф – 2,594563, сума разом з ПДВ – 1965,87 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1816 від 02.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 1965,87 грн. У призначенні платежу в цьому платіжному дорученні зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно акту №172227 від 02.11.2021.
Отже, оплата за актом №172227 від 02.11.2021 прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2021 року на загальну суму 1965,87 грн здійснена Сільською радою за поставлену у листопаді 2021 року електричну енергію обсягом 631 кВт/год, за ціною на електричну енергію, визначеною додатковою угодою № 5 від 25.11.2021 до договору.
Таким чином, за актом №172227 від 02.11.2021 за поставлену у листопаді 2021 року електричну енергію обсягом 631 кВт/год, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №5, переплата становить 388,37 грн – при здійсненні оплати за поставлену електричну енергію за ціною 1 кВт.год - 2,50 грн з ПДВ на підставі договору №180079/9 від 11.02.2021.
Згідно з актом №180079/12/1 від 24.12.2021 прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 № 180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за грудень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 75512, середньо розрахований тариф – 2,737663, сума разом з ПДВ – 248071,69 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1990 від 24.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 5975,79 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1992 від 24.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 54386,41 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1994 від 24.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 79689,01 грн.
Згідно з платіжним дорученням №2000 від 24.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 542,06 грн.
Відповідно до платіжного доручення №2002 від 24.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 21205,93 грн.
Згідно з платіжним дорученням №1996 від 24.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 4461,24 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1998 від 24.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 7102,60 грн.
Згідно з платіжним дорученням №2004 від 24.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 74708,65 грн.
У призначенні платежу в цих платіжних дорученнях зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно акту №180079/12/1 від 24.12.2021.
Отже, оплата за актом №180079/12/1 від 24.12.2021 прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2021 року на загальну суму 248071,69 грн здійснена Сільською радою за поставлену у грудні 2021 року електричну енергію обсягом 75512 кВт/год, за ціною на електричну енергію в сумі 2,737663 грн (без ПДВ) за 1 кВт/год, тобто за ціною, визначеною додатковою угодою № 6 від 16.12.2021 до договору.
Таким чином, за актом №180079/12/1 від 24.12.2021 за поставлену у грудні 2021 року електричну енергію обсягом 75512 кВт/год, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №6, переплата становить 59291,69 грн – при здійсненні оплати за поставлену електричну енергію за ціною 1 кВт.год - 2,50 грн з ПДВ на підставі договору №180079/9 від 11.02.2021.
Відповідно до акту №172227/12/1 від 29.12.2021 прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2021 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 172227), керуючись умовами договору від 11.02.2021 № 180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за грудень 2021 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 100, середньо розрахований тариф – 2,737700, сума разом з ПДВ – 328,52 грн.
Згідно з платіжним дорученням №2023 від 29.12.2021, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 328,52 грн. У призначенні платежу в цьому платіжному дорученні зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно акту №172227/12/1 від 29.12.2021.
Отже, оплата за актом №172227/12/1 від 29.12.2021 прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2021 року на загальну суму 328,52 грн здійснена Сільською радою за поставлену у грудні 2021 року електричну енергію обсягом 100 кВт/год, за ціною на електричну енергію в сумі 2,7377 грн (без ПДВ) за 1 кВт/год, тобто за ціною, визначеною додатковою угодою № 6 від 16.12.2021 до договору.
Таким чином, за актом №172227/12/1 від 29.12.2021 за поставлену у грудні 2021 року електричну енергію обсягом 100 кВт/год, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №6, переплата становить 78,52 грн – при здійсненні оплати за поставлену електричну енергію за ціною 1 кВт.год - 2,50 грн з ПДВ на підставі договору №180079/9 від 11.02.2021.
Відтак, загальна сума переплати за поставлену у грудні 2021 року електричну енергію за актами №180079/12/1 від 24.12.2021 і №172227/12/1 від 29.12.2021, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №6, становить 59370,21 грн
Відповідно до акту №180079/1/1 (без дати складання) прийняття-передавання товарної продукції за січень 2022 року, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Івановецька сільська рада (о/р 180079), керуючись умовами договору від 11.02.2021 № 180079/9 про постачання електричної енергії споживачу, склали акт нарахування за відвантажену електричну енергію: за січень 2022 року, найменування - активна електроенергія, одиниця виміру – кВт год., код товару згідно з УКТ ЗЕД – 2716000000, кількість – 12955, середньо розрахований тариф – 3,033502, сума разом з ПДВ – 47158,82 грн.
Згідно з платіжним дорученням №29 від 11.02.2022, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 34530,96 грн.
Відповідно до платіжного доручення №28 від 11.02.2022, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 9326,19 грн.
Згідно з платіжним дорученням №26 від 11.02.2022, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 2835,72 грн.
Відповідно до платіжного доручення №27 від 11.02.2022, Івановецька сільська рада перерахувала на рахунок ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 465,95 грн.
У призначенні платежу в цих платіжних дорученнях зазначено про перерахунок коштів на підставі договору згідно акту №180079/1/1 від 11.02.2021.
Отже, оплата за актом №180079/1/1 прийняття-передавання товарної продукції за січень 2022 року на загальну суму 47158,82 грн здійснена Сільською радою за поставлену у січні 2022 року електричну енергію обсягом 12955 кВт/год, за ціною на електричну енергію в сумі 3,033502 грн (без ПДВ) за 1 кВт/год, тобто за ціною, визначеною додатковою угодою № 9 від 25.01.2022 до договору.
Таким чином, за актом №180079/1/1 за поставлену у січні 2022 року електричну енергію обсягом 12955 кВт/год, оплата за яку проведена на підставі додаткової угоди №9, переплата становить 14771,32 грн – при здійсненні оплати за поставлену електричну енергію за ціною 1 кВт.год - 2,50 грн з ПДВ на підставі договору №180079/9 від 11.02.2021.
Отже, вказуючи про відсутність належного документального підтвердження коливання ціни на ринку у бік її збільшення прокурор стверджує про наявність підстав для визнання недійсними додаткових угод №1 від 20.04.2021 і №3 від 26.07.2021. Водночас, зазначаючи одночасно як про відсутність належного документального підтвердження коливання ціни на ринку у бік її збільшення, так і перевищення встановленого чинним законодавством 10% ліміту, що є порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», прокурор вказує про наявність підстав для визнання недійсними додаткових угод №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021 до договору №180079/9 від 11.02.2021. Зазначаючи про перевищення встановленого п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» 10% ліміту збільшення ціни за договором, прокурор вказує про наявність підстав для визнання недійсною додаткової угоди №9 від 25.01.2022 до договору №180079/9 від 11.02.2021. 
Водночас, стверджуючи про відсутність підстав для оплати за поставлену Товариством Сільській раді впродовж періоду з квітня 2021 року по січень 2022 року електричну енергію по цінах за електричну енергію, яка визначена відповідно до спірних додаткових угод №№1, 3, 4, 5, 6, 9, прокурором здійснено перерахунок вартості поставленої електричної енергії за ціною 1 кВт.год в сумі 2,50 грн (з ПДВ), яка визначена згідно договору про постачання електричної енергії споживачу №180079/9 від 11.02.2021, укладеного сторонами на підставі здійсненої процедури закупівлі. Відтак, згідно доводів прокурора, загальна сума переплати за всіма спірними додатковими угодами до договору за поставлену в квітні 2021 року – січні 2022 року електричну енергію становить 134440,72 грн, з яких: за додатковою угодою №1 – 8958,1 грн, за додатковою угодою №3 – 12437,94 грн, за додатковою угодою №4 - 38514,78 грн, за додатковою угодою №5 - 388,37 грн, за додатковою угодою №6 - 59370,21 грн, за додатковою угодою №9 - 14771,32 грн.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Відтак, з врахуванням положень ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами справи.
Водночас, у письмових поясненнях від 07.08.2025, у додаткових поясненнях від 20.02.2026 та під час виступу зі вступним словом представник відповідача наголошував, що додаткові угоди №1 та №3 є правомірними, оскільки сумарно збільшили ціну лише на 5,39%, а тому вимоги прокурора про стягнення 8958,10 грн та 12437,94 грн за період квітня - жовтня 2021 року є безпідставними. Відповідач стверджує, що додаткова угода №4 може бути визнана недійсною лише в частині, що перевищує ціну 2,75 грн з ПДВ (10% від початкової). Відтак, згідно доводів відповідача, у випадку визнання частково недійсною додаткової угоди №4 з відповідача може бути стягнуто 70314,68 грн. А тому, на думку відповідача, у задоволенні позову в частині стягнення 64126,04 грн слід відмовити, оскільки ця сума отримана в межах правомірного збільшення ціни одиниці товару до рівня 2,75 грн (у межах дозволеної Законом України №922 збільшення ціни товару до 10%), що відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Правове обгрунтування і оцінка суду
Щодо представництва прокурором інтересів позивачів.
Згідно положень ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
За змістом ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Згідно з абз.1 і 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.
Згідно з положеннями ч.ч. 3-5 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Водночас п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках та у порядку, що визначені законом.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».
З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи №806/1000/17).
У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність «інтересів держави» необхідністю захисту порушених законних економічних (матеріальних) інтересів держави у цілому.
Так, державний та місцеві бюджети є однією з головних ланок фінансової системи нашої країни, за рахунок якої забезпечується виконання покладених на неї функцій. При цьому виконання державного та місцевих бюджетів за видатками реалізується у більшій своїй частині завдяки здійсненню закупівель товарів, робіт та послуг. Завдяки чіткому та ефективному функціонуванню бюджетної сфери забезпечуватиметься й належне фінансування господарської та соціальної сфери, зокрема, своєчасно виплачуватиметься заробітна плата, пенсії, стипендії та інші платежі, бюджетні кошти використовуватимуться за цільовим призначенням.
Тільки належне дотримання всіма учасниками бюджетних відносин законодавчих норм та своєчасне поновлення порушених державних інтересів у цій сфері сприятиме ефективному функціонуванню усієї бюджетної системи України.
Згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі» закупівлі здійснюються за такими принципами:1) добросовісна конкуренція серед учасників;2) максимальна економія, ефективність та пропорційність;3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель;4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них;5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі;6) запобігання корупційним діям і зловживанням.
Неефективне використання (безпідставне витрачання) бюджетних коштів порушує державні інтереси у зазначеній сфері, оскільки створює загрозу економічній безпеці держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання бюджетних коштів, що унеможливить фінансування видатків бюджетів, у тому числі захищених.
Отже, суд погоджується з доводами прокурора, що виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 5 даного Закону. А тому порушення процедури публічних закупівель та укладення відповідних додаткових угод унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і порушило інтереси держави.
Отже, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
У п.140 постанови від 11.06.2024 у справі №925/1133/18 Велика Палата Верховного Суду вказала такі узагальнюючі висновки щодо права звернення прокурора до суду в інтересах держави:
1) прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо:
- орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси;
- орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави;
2) прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо:
- відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах;
- орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави.
Отже, перший «виключний випадок» представництва прокурором інтересів держави передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює неналежно.
«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічна правова позиція про застосування вказаних норм права викладена в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2018 по справі №924/1237/17, від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 22.10.2019 у справі №914/648/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.
У рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», висловив позицію про те, що під ним потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (п. 2 резолютивної частини).
У даному спорі уповноваженим суб`єктом владних повноважень є Івановецька сільська рада Мукачівського району Закарпатської області. 
За змістом ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. 
Згідно з ч. 1 ст. 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування. 
Частиною 5 ст. 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України. 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України ґрунтується на таких принципах: ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів. 
Згідно зі ст. 26 Бюджетного кодексу України, контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обгрунтованих управлінських рішень (п.3 ч. 1 ст. 26 цього Кодексу). 
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечують їх здійснення у своїх установах і на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління таких розпорядників бюджетних коштів. 
Відповідно до ч. 3 ст. 140 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. 
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Таким чином, Івановецька сільська рада, до компетенції якої віднесені повноваження контролю за використанням бюджетних коштів, усупереч вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» неналежним чином реалізувала свої повноваження у бюджетній сфері, укладаючи додаткові угоди, якими безпідставно збільшено ціну за одиницю товару, що призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів. 
Крім цього, оцінюючи підстави для звернення прокурора з даним позовом, судом проаналізовано поведінку Івановецької сільської ради, у повноваженнях якої входить контроль за використанням бюджетних коштів, та враховано, що бездіяльність позивача призводить до недотримання безпідставно отриманих відповідачем бюджетних коштів на підставі укладених спірних додаткових угод, що суттєво послаблює дохідну частину місцевого бюджету.
Щодо нездійснення/неналежного здійснення органами, уповноваженими державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах (у даній справі – Івановецькою сільською радою) дій щодо захисту інтересів держави протягом розумного строку після того, як прокурор повідомив йому про можливе порушення інтересів держави, що дало правові підстави прокурору для заявлення цього позову, то суд зазначає таке. 
Як було вказано вище, «нездійснення або неналежне здійснення суб`єктом владних повноважень своїх функцій» обґрунтовується та доводиться прокурором у кожному конкретному випадку самостійно з огляду на конкретні обставини справи.
Згідно з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.
Мукачівською окружною прокуратурою Закарпатської області 24.02.2025 до Івановецької сільської ради скеровано лист в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» №07.51-95-1502 вих-24 про порушення вимог чинного законодавства при укладенні спірних додаткових угод та під час використання коштів бюджету, які призвели до нераціонального використання бюджетних коштів, що свідчить про порушення інтересів територіальної громади.
З отриманої відповіді від 24.03.2025 №244/06-04 встановлено, що Івановецькою сільською радою не вжито будь-яких заходів з відновлення порушених інтересів, у тому числі шляхом звернення до суду. Зазначене, на переконання прокурора, є підставою для його представництва інтересів Івановецької сільської ради в суді. 
У питаннях дотримання прокурором приписів ст.23 Закону «Про прокуратуру» суд виходить з того, що критерій «розумності» строку має визначатися з урахуванням великого кола чинників і не може бути оцінений виключно темпорально. Обчислення розумного строку для реагування відповідного органу повинно враховувати не лише останні повідомлення прокурора про звернення до суду, а й попередні листування щодо виявленого порушення.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 зазначив, що прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18 зроблено висновок, згідно з яким факт незвернення до суду органу, уповноваженого державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, з позовом свідчить про те, що такий орган неналежно виконує свої повноваження щодо необхідного захисту, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян членів територіальної громади та звернення до суду з позовом.
Отже, норми ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» вимагає від прокурора доведення лише факту нездійснення або неналежного здійснення уповноваженим органом своїх повноважень, а не встановлення причин нездійснення уповноваженими органами своїх функцій щодо захисту інтересів держави.
Враховуючи все вищевикладене, судом встановлено, що прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру". А тому, оскільки компетентний орган, а саме: Івановецька сільська рада, протягом розумного строку після отримання повідомлення прокурора самостійно не звернулась до суду з позовом до відповідача, а, навпаки, у листі від 24.03.2025 №244/06-04, навіть не повідомила про свій намір щодо вжиття заходів на усунення порушень бюджетного законодавства, то це є достатнім аргументом для підтвердження її бездіяльності і достатньою підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом у інтересах держави в особі позивача. 
Отже, зважаючи на викладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підстави для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі Івановецької сільської ради.
Поряд з цим, Мукачівською окружною прокуратурою дотримано вимоги ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з чим попередньо до пред`явлення позову Івановецьку сільську раду було повідомлено щодо вжиття заходів представницького характеру шляхом пред`явлення позовної заяви до Господарського суду Закарпатської області в інтересах держави в особі Івановецької сільської ради шляхом направлення відповідного листа №07.51-95-3573ВИХ-25 від 09.05.2025.
Щодо спірних правовідносин
За положеннями ч.1 ст. 173 ГК України (тут і далі – в редакції на час виникнення і дії спірних правових відносин) (далі – ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в статтях 509 і 526 ЦК України.
До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Судом встановлено, що за своїм змістом та правовою природою укладений між позивачем і відповідачем за результатами процедури закупівлі правочин – договір №180079/9 від 11.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу - є договором поставки.
В силу ст. 712 ЦК України і ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.
Згідно із ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ч.ч. 1 та 5 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними. 
При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 ГК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. 2 ст. 189 ГК України визначено, що ціна є істотною умовою господарського договору.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. 
За ч. 2 ст. 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору.
Як було вказано вище, вказуючи про відсутність належного документального підтвердження коливання ціни на ринку у бік її збільшення прокурор стверджує про наявність підстав для визнання недійсними додаткових угод №1 від 20.04.2021 і №3 від 26.07.2021. Водночас, зазначаючи одночасно як про відсутність належного документального підтвердження коливання ціни на ринку у бік її збільшення, так і перевищення встановленого чинним законодавством 10% ліміту збільшення ціни за договором, що є порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», прокурор вказує про наявність підстав для визнання недійсними додаткових угод №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021 до договору №180079/9 від 11.02.2021. Зазначаючи про перевищення встановленого п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» 10% ліміту збільшення ціни за договором, прокурор вказує про наявність підстав для визнання недійсною додаткової угоди №9 від 25.01.2022 до договору №180079/9 від 11.02.2021. 
Враховуючи, що договір про постачання електричної енергії споживачу №180079/9 від 11.02.2021, який прокурором визначено в якості підстави заявленого позову, укладено сторонами за наслідком проведеної позивачем публічної закупівлі за бюджетні кошти (UA-2021-01-26-007942-b), то до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи Закону України «Про публічні закупівлі».
При визначенні редакції Закону України «Про публічні закупівлі», норми якого підлягають застосуванню до спірних правових відносин, враховуючи дату укладення договору №180079/9 від 11.02.2021 та наступні дати укладення спірних додаткових угод, суд враховує правові позиції, наведені у постановах Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №916/744/18 та від 26.01.2022 у справі №910/21013/20.
Так, у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №916/744/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю до Державного підприємства про зобов`язання укласти додаткову угоду з додатками до договору зазначено, що «право сторін на зміну істотних умов договору у певних визначених випадках передбачалось ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель", який був чинним станом на дату укладення між сторонами у справі договору про закупівлю.
У пунктах 4.40 - 4.42 постанови від 26.01.2022 у справі №910/21013/20 з посиланням на правовий висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №916/744/18, Верховний Суд зазначив, що, враховуючи те, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір про закупівлю робіт за державні кошти (підряд) є підставою виникнення між сторонами цього договору взаємних прав та обов`язків, а правовідносини сторін на підставі зазначеного договору виникли під час дії Закону України "Про здійснення державних закупівель" до набрання чинності Законом України "Про публічні закупівлі", то відповідно до ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин, зокрема в частині наявності прав на внесення змін до договору, підстав та порядку їх внесення, підлягає застосуванню саме Закон України "Про здійснення державних закупівель", який був чинним станом на час укладення між сторонами у справі договору про закупівлю.
Отже, враховуючи, що договір про постачання електричної енергії споживачу №180079/9 від 11.02.2021, який прокурором визначено в якості підстави заявленого позову, укладено сторонами за наслідком проведеної позивачем процедури закупівлі за бюджетні кошти, то до спірних правовідносин тут і надалі підлягають застосуванню приписи Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції станом на 11.02.2021 (тобто у редакції станом на дату укладення договору №180079/9 від 11.02.2021).
При наданні оцінки спірним правовідносинам суд враховує, що відповідно до преамбули до Закону України «Про публічні закупівлі» цей Закон визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Як передбачено, ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари. 
Згідно п. 11 ч.1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» замовниками є суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону. До замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать, зокрема, органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі»).
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону № 922 договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. 2 ст. 189 ГК України визначено, що ціна є істотною умовою господарського договору.
За встановленими у даній справі обставинами, в момент підписання сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу №180079/9 від 11.02.2021 між ними досягнуто згоди щодо істотних умов предмета закупівлі, зокрема, обсягу закупівлі, ціни предмета закупівлі, встановивши останню в розмірі 2,50 грн з 1 кВт/год електроенергії (з ПДВ).
Водночас, надалі протягом квітня 2021 року – січня 2022 року до договору про постачання електричної енергії споживачу №180079/9 від 11.02.2021 сторонами укладено ряд спірних додаткових угод: №1 від 20.04.2021, №3 від 26.07.2021, №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021, №9 від 25.01.2022, якими повторно і неодноразово збільшувалася ціна 1 кВт/год електроенергії.
Надаючи оцінку доводам прокурора про недійсність додаткових угод №1 від 20.04.2021, №3 від 26.07.2021, №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021, №9 від 25.01.2022 до договору №180079/9 від 11.02.2021, як таких, що укладені з порушенням вимог чинного на час їх укладення законодавства України про публічні закупівлі, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»).
При цьому, суд враховує, що відповідне збільшення ціни товару до договору за результатом процедури закупівлі сторонами договору повинно бути доведено та документально підтверджено факт коливання ціни такого товару на ринку у бік збільшення за період з дати укладення відповідно основного договору до дати укладення додаткової угоди №1, від дати укладення додаткової угоди №1 до дати укладення додаткової угоди №2, від дати укладення додаткової угоди №2 до дати укладення додаткової угоди №3 і так далі.
Крім того, положеннями п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено можливість зміни істотних умов договору про закупівлю в разі зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
Як встановлено вище судом, наслідком внесення сторонами змін до договору стало збільшення ціни 1 кВт/год електричної енергії, а саме:
- додатковою угодою № 1 від 20.04.2021 сторонами збільшено ціну 1 кВт/год електроенергії з 2,50 грн до 2,567854 грн з ПДВ;
- додатковою угодою № 3 від 26.07.2021 сторонами збільшено ціну 1 кВт/год електроенергії з 2,567854 грн до 2,634751 грн;
- додатковою угодою № 4 від 08.11.2021 сторонами збільшено ціну 1 кВт/год електроенергії з 2,634751 грн до 2,862726 грн з ПДВ;
- додатковою угодою № 5 від 25.11.2021 сторонами збільшено ціну 1 кВт/год електроенергії з 2,862726 грн до 3,113476 грн з ПДВ;
- додатковою угодою №6 від 16.12.2021 сторонами збільшено ціну 1 кВт/год електроенергії з 3,113476 грн до 3,285195 грн з ПДВ;
- додатковою угодою №9 від 25.01.2022 сторонами збільшено ціну 1 кВт/год електроенергії з 3,285195 грн до 3,640202 грн з ПДВ.
Отже, зважаючи на внесені зміни до договору на підставі укладених спірних додаткових угод №1, №3, №4, №5, №6, №9 ціна товару (електричної енергії за 1 кВт/год) загалом зросла з 2,50 грн до 3,640202 грн, що становить 45,61%.
Підставою внесення означених змін в договір згідно усіх спірних додаткових угод (крім додаткової угоди №9) відповідно до пояснень відповідача та долучених до матеріалів справи доказів (зокрема, згідно листа Івановецької сільської ради №244/06-04 від 24.03.2025) сторонами договору визначено листи ТОВ «Закарпаттяенергозбут» на адресу Сільської ради, до деяких з яких долучені цінові довідки Закарпатської торгово-промислової палати, зокрема:
- підставою укладення додаткової угоди № 1 від 20.04.2021 був лист ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/255 від 09.04.2021;
- підставою укладення додаткової угоди № 3 від 26.07.2021 був лист ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/502 від 12.07.2021 з додатками: ціновою довідкою Закарпатської ТПП Ц-59/2 від 14.07.2021 №15.06-07/220 та копії роздруківок аналітичних матеріалів із веб-сайту оператора ринку (як зазначено у додатку до листа від 12.07.2021);
- підставою укладення додаткової угоди № 4 від 08.11.2021 був лист ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/652 від 25.10.2021 з додатками: копією роздруківок «Основні показники РДН та ВДР за 20 жовтня 2021» з сайту Державного підприємства «Оператор ринку» (як зазначено у додатку до листа від 25.10.2021);
- підставою укладення додаткової угоди № 5 від 25.11.2021 був лист ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/676/6 від 18.11.2021 з додатками: ціновою довідкою Закарпатської ТПП №Ц-114 від 18.11.2021 №15.06-07/320, копія роздруківок «Основні показники РДН та ВДР за жовтень 2021» з сайту Державного підприємства «Оператор ринку» (як зазначено у додатку до листа від 18.11.2021);
- підставою укладення додаткової угоди № 6 від 16.12.2021 був лист ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/702/4 від 16.12.2021 з додатками: ціновою довідкою Закарпатської ТПП № Ц-127 від 14.12.2021 №15.06-07/345, копія роздруківок «Основні показники РДН та ВДР за листопад 2021» з сайту Державного підприємства «Оператор ринку» (як зазначено у додатку до листа від 16.12.2021);
Водночас, за інформацією позивача, наведеною у листі №244/06-04 від 24.03.2025, чого не заперечив відповідач, письмові звернення від ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та інші документи, на підставі яких укладено додаткову угоду №9, Товариством Сільській раді не подавалися.
При цьому, вказані листи ТОВ «Закарпаттяенергозбут» з додатками (копіями роздруківок щодо основних показників РДН та ВДР) № 502-16/255 від 09.04.2021, № 502-16/502 від 12.07.2021, № 502-16/652 від 25.10.2021, № 502-16/676/6 від 18.11.2021, № 502-16/702/4 від 16.12.2021 і долучені до листів цінові довідки Закарпатської ТПП Ц-59/2 від 14.07.2021 №15.06-07/220, №Ц-114 від 18.11.2021 №15.06-07/320, № Ц-127 від 14.12.2021 №15.06-07/345, як підстави укладення додаткових угод №1, 3, 4, 5, 6 критично оцінюються судом, позаяк такі не містять інформації щодо коливання ціни на електричну енергію, що за змістом вищенаведених приписів ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» є єдиною умовою та підставою зміни первісно встановленої ціни. 
Так, наприклад, додатковою угодою № 1 від 20.04.2021 підвищено ціну на 2,71 % від ціни за договором, що є не пропорційним до фактичного коливання ціни. 
Укладаючи договір, сторонами узгоджено умови та порядок внесення змін до його істотних умов. Зокрема, п.п. 5.3.2 договору сторони визначили, що підставою для зміни ціни за одиницю електричної енергії є інформація щодо коливання середньозваженої ціни РДН в торговій зоні БуОС, оприлюднена Оператором ринку електричної енергії на сайті ДП АТ «Оператор ринку» за посиланням: https://www.oree.com.ua/. Цим же пунктом договору передбачено, що зміна ціни за одиницю товару (без врахування тарифів на транспортування) регламентується щомісячно шляхом укладення додаткових угод пропорційно коливанню середньозваженої ціни за звітний місяць відносно до середньозваженої ціни за попередній місяць. При цьому, зміна ціни в бік збільшення за одиницю електричної енергії допускається не більше ніж на 10 %. 
У листі ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/255 від 09.04.2021 (який є підставою укладення додаткової угоди №1) Товариство повідомило про коливання ціни на електричну енергію на ринку порівнюючи 1 та 2 декаду березня 2021 року в розмірі 3,16 %, що суперечить умовам пп. 5.3.2 договору і не містить показників динаміки коливання ціни за звітний місяць відносно до середньозваженої ціни за попередній місяць. У вказаному листі також відсутня інформація щодо динаміки ціни на електричну енергію після укладення договору і до укладення додаткової угоди № 1 до договору. 
Водночас, згідно долучених до позовної заяви прокурором відомостей Оператора ринку електричної енергії на сайті АТ «Оператор ринку» судом проаналізовано середньозважені ціни на електричну енергію за лютий-квітень 2021 року та встановлено, що середньозважена ціна (без ПДВ) на електричну енергію становить: за лютий 2021 року - 1688,13 грн за 1 мВт/год, на дату укладення договору від 11.02.2021 – 1680,71 грн за 1 мВт/год, за березень 2021 року- 1644,82 грн за 1 мВт/год. на дату укладення додаткової угоди № 1 від 20.04.2021 – 1707,78 грн за 1 мВт/год. З лютого 2021 року, зокрема з дати укладення договору 11.02.2021 до укладення додаткової угоди № 1 до договору прослідковується незначне коливання ціни у бік збільшення, що підтверджується інформацією з сайту АТ «Оператор ринку», яку сформовано прокурором на сайті за посиланням: https://www.oree.com.ua/ і додано до позовної заяви у паперовому вигляді у якості доказу. 
Зокрема, встановлено збільшення ціни електроенергії на 1,61 %. Водночас, якщо порівнювати середньозважені місячні ціни за лютий та березень 2021 року, то прослідковується зниження ціни на електричну енергію 1688,13 грн. за 1 мВт/год. до 1644,82 грн за 1 мВт/год. 
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що ТОВ «Закарпаттяенергозбут» у листі ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/255 від 09.04.2021 (який був підставою укладення додаткової угоди №1) надано лише вибіркову інформацію, яка не відповідає дійсному стану ціни на ринку, оскільки, як вже зазначалося, з дати укладення договору до дати укладення додаткової угоди № 1 до договору прослідковується незначне коливання ціни у бік збільшення, а саме на 1,61 %.
Відтак, додатковою угодою № 1 від 20.04.2021 підвищено ціну на 2,71 % від ціни за договором, що є не пропорційним до фактичного коливання ціни.
Аналогічно, проаналізувавши долучені до позовної заяви прокурором відомості Оператора ринку електричної енергії на сайті АТ «Оператор ринку» щодо середньозважених цін на електричну енергію на дату укладення договору від 11.02.2021, за лютий 2021 року, за березень 2021 року, на дату укладення додаткової угоди № 1 від 20.04.2021, за квітень 2021 року, за травень 2021 року, за червень 2021 року, за липень 2021 року , на дату укладення додаткової угоди № 3 від 26.07.2021, судом встановлено, що середньозважена ціна (без ПДВ) на електричну енергію за період лютий-червень 2021 року зросла на 1,2%; а на дату укладення додаткової угоди № 3 від 26.07.2021 - на 1,14 % від ціни, яка була на дату укладення договору.
Відтак, наведене не відповідає пропорційності підвищення ціни додатковою угодою № 3 від 26.07.2021, так як цією угодою збільшено ціну на електричну енергію на 5,39 % від ціни за договором, що не є пропорційним до розміру коливання ціни і суперечить умовам пп. 5.3.2 договору.
Як було вказано вище, підставою укладення додаткової угоди № 3 від 26.07.2021 був лист ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/502 від 12.07.2021 з додатками: ціновою довідкою Ц-59/2 від 14.07.2021 та роздруківкою показників РДН та ВДР за червень 2021 року. 
За умовами договору порівняння середньомісячних показників середньозваженої ціни є вірним в разі щомісячного укладення додаткових угод пропорційно до коливань на ринку. В даному випадку порівняння показників за травень та червень 2021 року не є об`єктивним, оскільки у травні 2021 року середньозважена ціна була нижче від ціни за договором. З наведеного судом встановлено, що у листі № 502-16/502 від 12.07.2021 ТОВ «Закарпаттяенергозбут» навело вибіркове порівняння, підібране відповідачем від найнижчої ціни до найвищої ціни, чим штучно збільшено відсоток від реального відсотку коливання ціни для укладення додаткової угоди № 3 від 26.07.2021. 
Водночас, з дати укладення додаткової угоди № 1 до дати укладення додаткової угоди № 3 відбулося зменшення ціни з 1707,78 грн до 1699,88 грн. 
Відтак, ТОВ «Закарпаттяенергозбут» у листі № 502-16/502 від 12.07.2021 не надало належного документального підтвердження коливанню ціни на ринку. 
Щодо цього, суд зазначає, що належним доказом у листі ТОВ «Закарпаттяенергозбут» № 502-16/502 від 12.07.2021 на підтвердження наявності відповідного коливання ціни могли б вважатися аналітичні матеріали щодо порівняння середньозважених цін на електричну енергію, починаючи з 11.02.2021 та до 12.07.2021 (тобто до дати складання листа Товариства № 502-16/502, який був підставою укладення додаткової угоди №3) та які б давали можливість встановити дійсне збільшення ціни товару, відсоток такого збільшення порівняно з датою укладення договору, в який пропонується внести зміни, а не шляхом вибору довільного періоду порівняння та застосування, у зв`язку з цим, непідтверджених пропорцій збільшення ціни.
Таким чином, додаткова угода № 3 від 26.07.2021 є незаконною, оскільки за наявного коливання ціни у бік збільшення на 1% від ціни, яка була на дату укладення договору, вказаною угодою підвищено ціну на 5,39% від ціни за договором, що не відповідає пропорційності, обумовленої сторонами у пп. 5.3.2. договору та суперечить приписам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». 
Відтак, суд відхиляє доводи відповідача у письмових поясненнях від 07.08.2025 та у додаткових поясненнях від 20.02.2026, а також пояснення представника відповідача у судовому засіданні про правомірність укладення додаткових угод №1 та №3, оскільки сумарно на їх підставі ціна договору була збільшена лише на 5,39% (тобто у межах дозволених законодавством збільшення ціни договору до 10%).
Підсумовуючи наведене і щодо означених доводів відповідача, суд зазначає, що листи ТОВ «Закарпаттяенергозбут» з додатками №502-16/255 від 09.04.2021, № 502-16/502 від 12.07.2021, № 502-16/652 від 25.10.2021, № 502-16/676/6 від 18.11.2021, № 502-16/702/4 від 16.12.2021 як підстави укладення додаткових угод №1, 3, 4, 5, 6, не містять інформації щодо коливання ціни на електричну енергію, що за змістом вищенаведених приписів ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» є єдиною умовою та підставою зміни первісно встановленої ціни. У вказаних документах не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення, у них відсутній аналіз вартості електроенергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електроенергії на ринку, починаючи з дати укладення договору і до дати пропонованої зміни умов договору, а відтак наведені документи не можуть вважатися належним обґрунтуванням для зміни істотних умов договору.
Крім цього, відповідно до примітки до цінових довідок Закарпатської торгово-промислової палати Ц-59/2 від 14.07.2021 №15.06-07/220, №Ц-114 від 18.11.2021 №15.06-07/320, № Ц-127 від 14.12.2021 №15.06-07/345, які долучені до листів ТОВ «Закарпаттяенергозбут» №502-16/502 від 12.07.2021, № 502-16/676/6 від 18.11.2021, № 502-16/702/4 від 16.12.2021, вони носять виключно інформативний характер і не можуть розглядатися як підтверджуючі і самостійні документи коливання ціни електроенергії на ринку.
Більше цього, додаткова угода №9 укладена сторона за відсутності жодних звернень Товариства із обгрунтуванням підстав для зміни умов договору та за відсутності доказів коливання ціни на електричну енергію, що за змістом вищенаведених приписів ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» є єдиною умовою та підставою зміни первісно встановленої ціни.
В той же час, в ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії;
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.
При цьому, суд зазначає, що наявність факту збільшення ціни за одиницю товару за змістом вищенаведених приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» є єдиною умовою та підставою зміни первісно встановленої ціни. На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору.
Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Аналогічна правова міститься у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №910/4474/17, постанові Вищого господарського суду України від 15.05.2014 у справі №904/3255/13.
Крім того, переглядаючи вказані справи за касаційними скаргами відповідачів, Верховний Суд погодився із висновками судів апеляційної інстанції, що сторони у випадку коливання цін на ринку (як в бік зменшення, так і в бік збільшення ціни) наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10 % від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Для внесення змін до умов договору щодо ціни товару визначальним є не просто коливання ціни, а й те, що таке коливання сторонами не було враховано попередніми змінами. Суд звернув увагу, що існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинно бути доведеним, документально підтвердженим. Тобто відповідні документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.
Так, Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 зазначив, що метою регулювання, передбаченого ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 % є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.
Отже, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %.
Інше тлумачення відповідної норми Закону «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд зазначає, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод), а підвищення більш як на 10 % шляхом так званого «каскадного» укладення додаткових угод є недобросовісною діловою практикою з боку Продавця.
Відповідна правова позиція послідовно викладається у постановах Верховного Суду від 19.07.2022 у справі № 927/568/21; від 09.06.2022 № 927/636/21; від 31.05.2022 № 927/515/21; від 25.11.2022 № 927/563/20.
Суд враховує, що у постанові від 18.07.2023 у справі №916/944/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
Метою регулювання, передбаченого ч. 5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 %, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11.05.5023 у справі №910/17520/21, від 13.04.2023 у справі № 908/653/22, від 16.02.2023 у справі № 903/383/22, від 16.02.2023 у справі № 903/366/22, від 15.06.2022 у справі № 924/674/21).
Щодо підстав виникнення у відповідача права змінити вартість електричної енергії, що поставляється за договором за результатом процедури закупівлі у зв`язку із коливанням цін на ринку, у постанові від 18.07.2023 у справі №916/944/22 Верховний Суд зазначив, що при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). Виключно коливання цін на ринку електроенергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару.
Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених Законом України "Про публічні закупівлі".
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в наведених постановах Верховного Суду.
Підсумовуючи наведене, суд виснує, що спірні додаткові угоди №1 від 20.04.2021, №3 від 26.07.2021, №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021, №9 від 25.01.2022 до договору №180079/9 від 11.02.2021 у порушення вимог п.п. 5.3.2. договору та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» укладені за відсутності документально підтвердженого коливання цін такого товару (електричної енергії) на ринку на дату зміни/пропонування зміни порівняно з датою укладення договору.
Окрім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 надано висновок про застосування законодавства про публічні закупівлі в цій частині, за яким у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Від наведеної правової позиції Велика Палата Верховного Суду не відступила і у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 (до закінчення касаційного перегляду якої зупинялося провадження в цій справі №907/1135/25), зазначивши, що «…зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, в тому числі і у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Щодо цього, суд враховує, що у письмових поясненнях від 07.08.2025 та у додаткових поясненнях від 20.02.2026 представник відповідача не заперечив доводи прокурора про наявність підстав для визнання недійсними додаткових угод №5, №6 і №9 та зазначив про наявність підстав для визнання частково недійсною додаткової угоди №4, так як на підставі таких додаткових угод ціна товару за договором збільшилася понад 10%, що не відповідає п.2ч.5ст.41 Закону України №922. З урахуванням наведеного у вказаних письмових поясненнях відповідач зазначив, що у випадку визнання частково недійсною додаткової угоди №4 та недійсними додаткових угод №№5, 6 і 9 з відповідача може бути стягнуто 70314,68 грн. 
Підсумовуючи наведене, суд виснує, що спірні додаткові угоди №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021 і №9 від 25.01.2022 до договору №180079/9 від 11.02.2021 укладені з порушенням п.п. 5.3.2. договору та з перевищенням встановленого чинним законодавством 10% ліміту збільшення ціни за договором, що є істотним порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Суд відхиляє доводи відповідача, що додаткова угода №4 може бути визнана недійсною лише в частині, що перевищує ціну 2,75 грн з ПДВ (10% від початкової) і щодо таких аргументів відповідача зазначає таке.
Відповідно до положень ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Положеннями ч. 1 ст. 638 цього ж Кодексу визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 3 ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Верховний Суд у п.п.43 – 46 постанови від 14.04.2026 у справі №916/2036/24 за позовом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про визнання недійсними додаткових угод до договору на постачання електричної енергії зазначив, що правові наслідки недійсності окремих частин правочину встановлені ст. 217 ЦК України, згідно з якою недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Тобто умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною, не може бути істотною умовою договору, оскільки в такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому. Такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 12.03.2018 у справі № 910/22319/16, від 11.08.2021 у справі № 926/324/20 та від 18.11.2021 у справі № 907/12/19.
Стаття 180 ГК України визначає, що істотними умовами договору, без погодження яких укладення господарського договору неможливе, є предмет, ціна та строк дії договору (частина третя).
У цьому випадку ціна товару є істотною умовою договору та додаткових угод до нього, а тому оспорювані правочини можуть бути визнані недійними лише повністю (п .46 постанови Верховного Суду від 14.04.2026 у справі №916/2036/24).
Отже, внесення змін до договору про закупівлю в частині збільшення ціни на підставі додаткової угоди №4 понад встановлені в п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» ліміти a priori не може вважатися таким, що відповідає меті здійснення та принципам публічних закупівель, оскільки нівелює саме значення проведення закупівлі та надає змогу учасникам закупівлі свідомо занижувати її початкову ціну, що, в свою чергу, спотворює конкуренцію та порушує принципи максимальної економії та ефективності закупівлі.
Окремо суд зазначає про порушення сторонами договору умов п. 5.8. договору, та, як наслідок, порушення положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та умов п.п.5.3.2. договору, якими регламентовано порядок внесення змін до істотних умов договору після його підписання в бік збільшення за одиницю електричної енергії не більше ніж на 10 відсотків у разі документально підтвердженого коливання ціни на ринку. На такі ж порушення звертав увагу прокурор у позовній заяві та під час виступу із вступним словом у судовому засіданні.
Так, згідно із п.5.8 договору сторони домовилися, що ціна за 1 кВт*год електричної енергії згідно пунктів 5.3.2., 5.3.5. - 5.3.7. та 5.3.9. цього договору може бути змінена з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникли підстави для таких змін, що буде відображено в додатковій угоді до договору. Збільшення ціни електричної енергії може лише з документальним обґрунтуванням зміни ціни.
У п.6 додаткової угоди №1 від 20.04.2021 зазначено, що вона набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін. 
Водночас, з акту № 180079/4/1 від 26.04.2021 вбачається, що оплата за поставлену в квітні 2021 року електричну енергію обсягом 55380 кВт/год здійснена позивачем на підставі додаткової угоди №1 (тобто по ціні електричної енергії, яка визначена сторонами до дня укладення додаткової угоди №1).
У п. 2 додаткової угоди № 4 від 08.11.2021 зазначено, що ціна за спожиту електричну енергію застосовується з 01.11.2021.
У п.2 додаткової угоди № 5 від 25.11.2021 зазначено, що ціна за спожиту електричну енергію застосовується з 18.11.2021.
У п.2 додаткової угоди № 6 від 16.12.2021 зазначено, що ціна за спожиту електричну енергію застосовується з 01.12.2021.
У п.7 додаткової угоди №9 від 25.01.2022 зазначено, що відповідно до ст.631 ЦК України вона поширює свою дію на відносини сторін, що виникли з 01.01.2022.
Отже, спірні додаткові угоди №1, №4, №5, №6 і №9 були укладені з порушенням п. 5.8., п.п.5.3.2 договору, та, як наслідок, з порушенням положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки змінена в бік збільшення ціна електричної енергії безпідставно застосовувалася до дня укладення цих додаткових угод. Водночас така збільшена згідно п.п. 5.3.2. договору ціна за 1 кВт*год електричної енергії могла бути змінена (за наявності підстав) лише з першого числа місяця, наступного за місяцем, після укладення додаткової угоди, що випливає із змісту п.5.8 договору.
Щодо зазначення у додаткових угодах №5, №6 і №9 що додаткові угоди поширюють свою дію на відносини сторін до дня укладення додаткових угод на підставі ст.631 ЦК України, тобто до дня укладення додаткових угод з урахуванням, що змінена (збільшена) ціна електричної енергії застосовується і до спожитої електричної енергії, то у цьому випадку суд зазначає на обов`язковість дотримання сторонами при укладенні спірних додаткових угод №1, №4, №5, №6 і №9 положень п. 5.8. договору, яким імперативно передбачено, що збільшена згідно п.п. 5.3.2. договору ціна за 1 кВт*год електричної енергії могла бути змінена (за наявності підстав) лише з першого числа місяця, наступного за місяцем, після укладення додаткової угоди.
Зазначаючи про порушення п. 5.8., п.п.5.3.2 договору, та, як наслідок, порушення положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» щодо безпідставного збільшення ціни електричної енергії до дня укладення додаткових угод №1, №4, №5, №6 і №9, а саме: безпідставного застосування такої ціни за вже поставлену Товариством Сільській раді електричну енергію, суд звертає увагу, що у п.54 постанови від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що із системного тлумачення наведених у постанові норм ЦК України, ГК України та Закону № 922 вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Щодо доводів відповідача у судовому засіданні про можливість збільшення на підставі додаткової угоди №9 ціни в договорі у зв`язку із збільшенням тарифу на передачу електричної енергії з 01.01.2022, cуд зазначає таке. 
Згідно з постановою НКРЕКП від 01.12.2021 №2454 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «УКРЕНЕРГО» на 2022 рік» визнано такою, що втратила чинність, постанову НКРЕКП від 09 грудня 2020 року № 2353 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПРАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» на 2021 рік» (зі змінами). У пункті 5 постанови НКРЕКП від 01.12.2021 №2454 зазначено, що вона набирає чинності з 01 січня 2022 року, але не раніше дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному вебсайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
З урахуванням викладеного додатковою угодою №9 від 25.01.2022 сторони, керуючись п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», на підставі постанови НКРЕКП №2454 від 01.12.2021 домовились збільшити тариф з передачі електричної енергії на рівні 345,64 грн/МВт*год (без урахування ПДВ).
Водночас, згідно з п.п.3 і 4 додаткової угоди №9 сторони збільшили ціну за договором до 3,640202 грн з ПДВ на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
А тому, так як при укладенні додаткової угоди №9 ціна електричної енергії безпідставно була збільшена понад 10% від ціни за договором на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» і така додаткова угода була укладена 25.01.2022 з порушенням п. 5.8., п.п.5.3.2, тобто ціна електричної енергії згідно додаткової угоди №9 була застосована з 01.01.2022 до дня її укладення, а тому такі обставини спростовують доводи відповідача про відсутність підстав для визнання недійсної додаткової угоди №9 із врахуванням того, що підставою її укладення була постанова НКРЕКП від 01.12.2021 №2454.
Щодо цього, суд ще раз звертає увагу на п.46 постанови від 14.04.2026 у справі №916/2036/24, у якому Верховний Суд зазначив, що ціна товару є істотною умовою договору та додаткових угод до нього, а тому оспорювані правочини можуть бути визнані недійними лише повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
У пункті 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 зазначено, що згідно з п.1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Відтак, враховуючи встановлені судом наведені вище обставини справи, з урахуванням зазначених вище висновків, суд виснує про недійсність спірних додаткових угод №1 від 20.04.2021, №3 від 26.07.2021, №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021, №9 від 25.01.2022 до договору №180079/9 від 11.02.2021, які були укладені з порушенням приписів п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Отже, оскільки спірні додаткові угоди є недійсними та не породжують правових наслідків, так як виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 5 даного Закону, а тому правовідносини між Івановецькою сільською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» щодо ціни товару (електричної енергії), поставленої за договором №180079/9 від 11.02.2021, мали регулюватись цим основним договором про постачання електричної енергії споживачу, підписаним сторонами 11.02.2021 за результатами процедури закупівлі.
За поставлену Товариством Сільській раді згідно договору №180079/9 від 11.02.2021 електричну енергію згідно актів прийняття-передавання товарної продукції №180079/2/1 від 15.03.2021, №180079/3/1 від 29.03.2021, №180079/3/1 від 26.04.2021, №180079/4/1 від 26.04.2021, №180079/5/1 від 09.06.2021, №180079/6/1 від 05.07.2021, №180079/6/1 від 05.07.2021, № 180079/7/1 від 26.07.2021, №180079/7/1 від 26.07.2021, №180079/8/1 від 26.08.2021, №180079/9/1 від 28.09.2021, №180079/10/1 від 09.11.2021, №180079/11/1 від 02.12.2021, №172227 від 02.12.2021, №180079/12/1 від 24.12.2021, №172227/12/1 від 29.12.2021, №180079/1/1 (без дати складання) прийняття-передавання товарної продукції за січень 2022 року, позивачем здійснено оплату відповідачу коштів на загальну суму 1422390,70 грн (про що також вказано у листі Івановецької сільської ради №244/06-04 від 24.03.2025, який долучений до позовної заяви).
Відтак, оскільки зазначені спірні додаткові угоди є недійсними та не породжують правових наслідків, а правовідносини між Сільською радою і Товариством щодо ціни електричної енергії мали регулюватися договором, підписаним сторонами за результатами процедури закупівлі, то з наведеного судом встановлено, що Івановецька сільська рада надмірно сплатила ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за поставлену електричну енергію кошти в загальній сумі 134440,72 грн. 
Отже, з врахуванням встановлених судом обставин справи кошти в сумі 134440,72 грн є такими, що були безпідставно одержані ТОВ «Закарпаттяенергозбут», підстава їх набуття відпала, а тому Товариство зобов`язане повернути Сільській раді такі кошти, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.
Щодо обґрунтованості рішення
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положеннями ст. ст. 13 – 14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Суд також зазначає, що принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у ст. 13 ГПК України, втрачає сенс (постанови від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, від 16.11.2021 у справі №904/2104/19, від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21).
Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.
Розподіл судових витрат.
Згідно платіжної інструкції №554 від 14.05.2025 (внутрішній номер 423485384) за подачу позову в даній справі через систему «Електронний суд» прокурором (платник – Закарпатська обласна прокуратура) сплачено судовий збір у сумі 16956,80 грн.
Судові витрати на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).
Відтак, оскільки позовні вимоги прокурора задоволено повністю, витрати прокурора по сплаті судового збору в сумі 16956,80 грн на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України покладаються судом порівну на позивача і відповідача, позаяк саме з їх неправильних дій (внесення змін до договору на підставі спірних додаткових угод всупереч вимог Закону України «Про публічні закупівлі») і виник даний спір.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 129, 221, 236, 237, 238, 240, 256 ГПК України, суд 
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Визнати недійсними додаткові угоди №1 від 20.04.2021, №3 від 26.07.2021, №4 від 08.11.2021, №5 від 25.11.2021, №6 від 16.12.2021, №9 від 25.01.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №180079/9 від 11.02.2021, укладені між Івановецькою сільською радою (код ЄДРПОУ - 04350487, місцезнаходження: 89622, Закарпатська область, Мукачівський район, село Іванівці, вулиця Миру, будинок 15) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (код ЄДРПОУ - 41999833, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Жупанатська, будинок 18).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (код ЄДРПОУ - 41999833, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Жупанатська, будинок 18) на користь Івановецької сільської ради (код ЄДРПОУ - 04350487, місцезнаходження: 89622, Закарпатська область, Мукачівський район, село Іванівці, вулиця Миру, будинок 15) 134440,72 грн (сто тридцять чотири тисячі чотириста сорок гривень 72 копійки).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (код ЄДРПОУ - 41999833, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Жупанатська, будинок 18) на користь Закарпатської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ – 02909967; місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Коцюбинського, 2 А) 8478,40 грн (вісім тисяч чотириста сімдесят вісім гривень 40 копійок) у повернення сплаченого судового збору.
Стягнути з Івановецької сільської ради (код ЄДРПОУ - 04350487, місцезнаходження: 89622, Закарпатська область, Мукачівський район, село Іванівці, вулиця Миру, будинок 15) на користь Закарпатської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ – 02909967; місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Коцюбинського, 2 А) 8478,40 грн (вісім тисяч чотириста сімдесят вісім гривень 40 копійок) у повернення сплаченого судового збору.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, згідно з частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
Повне рішення складене і підписане 04.05.2026.

Суддя С.В. Сисин