Справа № 166/108/26  Провадження №33/802/269/26 	Головуючий у 1 інстанції:Свистун О. М. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працює на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 05 березня 2026 року,
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 07 січня 2026 року о 20 год 43 хв на вул. Бінчівській у с. Замшани, Ковельського району, Волинської області, керувала лектроскутером марки "Forte" без д.н.з. з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовилася чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення. Стверджує про невинуватість у вчиненому, оскільки вона пройшла медичний огляд на підтвердження даного факту, яким підтверджено те, що у стані алкогольного сп`яніння, вона не перебувала. Відповідно, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 та її захисник – адвокат Полюшко А.М., будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду даної справи у апеляційному суді, в судове засідання по невідомим суду причинам не з`явились, у зв`язку із чим, вважаю можливим проводити розгляду даної справи у їх відсутності. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу такого висновку.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, об`єктивна сторона якого полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. 
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 773174 від 07 січня 2026 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 січня 2026 року; письмовим зобов`язанням до протоколу серії ААД № 773174, згідно якого, відповідно до статті 266 КУпАП, ОСОБА_1 відсторонена від керування транспортним засобом та зобов`язується ним не керувати протягом 24 годин; а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який, з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття належним, допустимим та достатнім доказом її вини.
Крім цього, згідно довідки від 16 січня 2026 року, складеної інспектором САП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції Анатолієм БОРИСЮКОМ убачається, що відповідно до інформаційно-комунікаційної підсистеми інформаційного порталу Національної поліції України інформація щодо отримання посвідчення водія гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня, що цілком підставно було ураховано суддею при вирішення питання про накладення на неї адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. 
Основні мотиви незгоди ОСОБА_1 із постановою судді першої інстанції, зводяться до заперечення нею факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, яка водночас стверджує, що працівники поліції не роз`яснили їй наслідки відмови від огляду, не склали направлення водія до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, як стверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського, на місці події, ОСОБА_1 неодноразово категорично відмовлялася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я. Вона відмовилася пройти огляд і в присутності свідків - її знайомих, які згодом прибули на місце події та впливали на поліцейських, шляхом прохань та дзвінків до сторонніх осіб задля вирішення питання про не складання стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення. Про виниклий у неї намір пройти огляд повідомила поліцейським лише після складання стосовно неї протоколу. 
Не спростовують правильних висновків судді і доводи ОСОБА_1 про її перебування у тверезому стані, відповідно до консультаційного висновку спеціаліста № 4 від 07 січня 2026 року, складеного лікарем КНП «Ратнівська ЦРЛ» ОСОБА_2 .
Так, відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Згідно із п. 2 Розділу ІІІ Інструкції огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я. 
При цьому такий огляд здійснюється лікарем на підставі направлення поліцейського на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Усупереч указаним вимогам, огляд ОСОБА_1 проведено без направлення інспектора поліції та не у його присутності, і такий огляд підтверджує факт її не перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Проте, у розглядуваному випадку, останній ставиться у провину не факт керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, такий висновок доказового значення при розгляді даної справи у суді, не має. 
Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, а також наведені в ході розгляду справи апеляційним судом, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, із якими погоджується апеляційний суд.
З урахуванням обставин, які визнані судом доведеними та вимог ст. 252 КУпАП, погоджуюсь із висновком судді про доведеність факту наявності у діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно неї, а саме п. 2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.
Тому, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді першої інстанції – без зміни.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 05 березня 2026 року стосовно неї - без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: