ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року		Справа №380/2402/25 пров. №А/857/49971/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року (суддя Клименко О.М., м.Львів), -
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУПФ), в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 11.10.2024 №133950015874 (далі – Рішення) згідно з пунктом 1 частиною другою статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №1058-IV);
зобов`язати ГУПФ зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01.09.1990 по 16.06.1995 в Московському державному гірничому університеті (далі – Університет);
зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV з 02.10.2024 (з дати звернення за призначенням пенсії).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Рішення. Зобов`язано ГУПФ зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1990 по 16.06.1995 в Університеті. Зобов`язано ГУПФ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.10.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі.
В доводах апеляційної скарги вказує, що період навчання позивача в Університеті не зараховано до страхового стажу, оскільки у долученій до позову копії диплому не зазначено дати вступу на навчання. Належним доказом міг бути додаток до диплома (листок успішності), де обов`язково зазначався період навчання. Зауважує, що процесуальні документи, зокрема і докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні бути викладені державною (українською) мовою. 
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував позивачу до страхового стажу період його навчання в Університеті з 01.09.1990 по 16.06.1995, тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 02.10.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону №1058-IV.
11.10.2024 Рішенням ГУПФ (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (25 років). Вказаним рішенням підтверджено страховий стаж позивача 21 рік 05 місяців 11 днів (з урахуванням кратності), водночас не зараховано до страхового стажу навчання згідно з дипломом від 30.06.2000 серії НОМЕР_1 , оскільки не зазначено період навчання.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.
Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).
Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені статтею 114 Закону №1058-IV.
Відповідно до частини першої статті 114 цього Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з частиною другою статті 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), а саме, пунктом «д» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі-Закон №1788-XII) передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
За змістом положень статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі-Порядок №637).
Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 2.19 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58, передбачено внесення окремим рядком запису, зокрема, про час навчання у вищих навчальних закладах з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів. Якщо в записах трудової книжки відсутні вищезазначені відомості про періоди навчання, то відповідно до пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних, навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Позивачем до заяви від 02.10.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач додав, зокрема трудову книжку від 03.05.2003 серії НОМЕР_2 (далі – Трудова книжка) та копію диплома від 16.06.1995 серії НОМЕР_3 (далі – Диплом) (у спірному рішенні помилково вказано диплом від 30.06.2000 серії НОМЕР_1 ).
У Трудовій книжці позивача зазначено, що у період з 01.09.1990 по 16.06.1995 навчався в Університеті та міститься посилання на Диплом, що відповідає пункту 2.19 Інструкції № 58.
Також, у Дипломі вказано, що позивач у 1990 році вступив до Московського інституту (Московського державного гірничого університету) та рішенням державної екзаменаційної комісії від 16.06.1995 йому присвоєно кваліфікацію гірничого інженера.
Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено, що наданими позивачем відповідачу під час звернення за призначенням пенсії документами у сукупності підтверджується період навчання позивача з 01.09.1990 по 16.06.1995 у вищому навчальному закладі - Університеті, тому такий період на підставі пункту «д» частини третьої статті 56 Закону №1788 повинен бути зарахований до його страхового стажу.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 324, 325, 328, 329 КАС суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Т. В. Онишкевич