Справа №146/1411/25
Провадження №2/333/1024/26
РІШЕННЯ
Іменем України
21 травня 2026 року         м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого – судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №146/1411/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
В С Т А Н О В И В:
18 вересня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Томашпільського районного суду Вінницької області з вказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з ОСОБА_2 , зареєстрований 30 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №1085, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, фактичні шлюбні відносини припинені. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо та суперечить його інтересам. Дітей у шлюбі немає. 
20 жовтня 2025 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з Томашпільського районного суду Вінницької області за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи №146/1411/25, оскільки відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжявід 21.10.2025 року провадження у справі відкрито, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
27 січня 2026 року до суду від відповідачки надійшла заява про надання строку для примирення на термін 6 місяців.
Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29.01.2026 року надано сторонам строк для примирення терміном на два місяці, а саме до 30.03.2026 року.
Позивач і його представник у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за їхньої відсутності.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, надала суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого 30 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, 30 грудня 2004 року сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №1085 (а.с.11). 
На підставі ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. 
Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. 
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими.
Судом встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у позивача відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. 
Примирення як спосіб і шлях збереження шлюбу є можливим, якщо цього бажають обидва з подружжя, і кожен з них готовий докладати відповідних зусиль. Судом надавався строк сторонам строк на примирення. Крім того, з часу звернення позивачем до суду (18.09.2025 року) і до прийняття рішення по справі минуло більше 8 місяців. Однак, у даному випадку позивач все рівно вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи до примирення. 
Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб – це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 
Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.21, 56, 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.10-13, 77-81, 263-265 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу – задовольнити повністю. 
Розірвати шлюб між  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 30 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, про що зроблено актовий запис №1085.
ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».
Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повне судове рішення складене 21 травня 2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя          С.С. Тучков