УХВАЛА

15 червня2026 року
м. Київ

справа № 405/965/18

провадження № 61-7587ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Гресько Ольга Іванівна, на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 березня 2026 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересовані особи:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , старший державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прокопенко Яна Олександрівна, про заміну боржника у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», звернулося до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2025 року, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 19 березня 2026 року, заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , старший державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прокопенко Я. О. про заміну боржника у виконавчому провадженні задоволено.
Замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 405/965/18, виданого 16 липня 2019 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», заборгованості по процентам за кредитним договором від 10 грудня 2007 року № 55207С42 у розмірі 16 037,57 доларів США, а саме: боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на правонаступників ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У червні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Гресько О. І., на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда 
від 29 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду 
від 19 березня 2026 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 березня 2026 року та змінити ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2025 року в частині, а саме: «замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 405/965/18 виданого 16 липня 2019 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк заборгованість в розмірі 16 037,57 доларів США, а саме: боржника ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її правонаступника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , в межах вартості майна, одержаного у спадщину в розмірі 378 230,00 грн».

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норм процесуального права, оскільки, постановляючи ухвалу про задоволення заяви банку про заміну сторони виконавчого провадження не врахувано імперативну вимогу частини першої статті 1282 ЦК України в якій вказано, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Суд не врахував межі цивільно правової відповідальності спадкоємця та не обмежив розмір грошових вимог банку ринковою вартістю спадкової квартири, що була офіційно підтверджена витягом про оцінку майна, що призвело до покладення на спадкоємця обов`язку, поза межами його цивільно-правової відповідальності.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» перебачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Верховний Суд вважає рішення судів попередніх інстанцій законними 
та обґрунтованими з огляду на таке.

Судами встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда 
від 27 листопада 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», від імені якого діє філія Акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Кропивницькому до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», код ЄДРПОУ 00032112, заборгованість по процентам за кредитним договором від 10 грудня 2007 року 
№ 55207С42 у розмірі 16 037,57 доларів США, а також судовий збір в розмірі по 3 354,66 грн з кожного.

На підставі вказаного судового рішення 16 липня 2019 року позивачу за його заявою судом року було видано два виконавчих листи.

Постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Фесько К. М. 16 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання відповідного виконавчого документа.

Постановою від 04 грудня 2019 року, виконавче провадження закінчено у зв`язку зі смертю боржника - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2024 року скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення, дії та рішення державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фесько К. М., боржник - ОСОБА_3 , задоволено частково.
Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження, винесену у виконавчому провадженні ВП 60027249 з виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограді у справі № 405/965/18 та зобов`язано Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) поновити виконавче провадження ВП 60027249 з виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограді у справі № 405/965/18.

Відповідно до відповіді Кропивницької міської державної нотаріальної контори 
№ 1 Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 
від 07 серпня 2024 року № 1357/02-14 після смерті ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкоємцями до її майна є: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (заява про прийняття спадщини зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 08 квітня 2020 року за № 322) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (заява про прийняття спадщини зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 18 жовтня 2021 року за № 1768). 

Інші особи до нотаріальної контори не зверталися, заяви про прийняття або про відмову від прийняття спадщини не подавали. 

26 жовтня 2021 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 , на квартиру номер АДРЕСА_1 .

Із копії спадкової справи № 92/2020 встановлено, що із заявою про прийняття спадщини 08 квітня 2020 року (зареєстрована під № 322) звернувся спадкоємець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є сином спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в заяві зазначив, що він приймає спадщину після смерті матері - 
ОСОБА_3 , з чого б вона не складалась.

Встановлено також, що із заявою про прийняття спадщини 18 жовтня 2021 року (зареєстрована під № 1768) звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який прийняв спадщину відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, 

25 лютого 2020 року до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 надійшла вимога кредитора спадкоємців - Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (зареєстрована за № 212).

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції керувався тим, що у спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема, обов`язок з відшкодування заборгованості за кредитним договором, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 за життя, і, відповідно цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати, а тому спірні правовідносини допускають процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції та зазначив про наявність у суду підстав для правонаступництва, оскільки до ОСОБА_1 , як спадкоємця ОСОБА_3 , в межах отриманого у спадок майна, перейшли права та обов`язки від померлої особи.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає
з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав
та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи
у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи
з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво
у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження
у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Відповідно до частини першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначена норма кореспондується із частиною п`ятою статті 15 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), за змістом якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. 

Отже, встановивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, виконавець має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. 

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. 
Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. 
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, то у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні. 

Приписи статей 1281 та 1282 ЦК України на стадії примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості вказують на необхідність визначення державним виконавцем меж відповідальності спадкоємця, який залучений як правонаступник за боргами спадкодавця. 

Неотримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину саме по собі не може перешкоджати виконанню рішення суду, яке набрало законної сили (див. постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 623/2000/15-к, від 19 лютого 2020 року у справі № 752/1334/14-ц, від 03 червня 2020 року у справі № 2-1799/11).

Встановивши факт звернення ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини та наявність у ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження правонаступником. Отже, суд засвідчив факт переходу обов`язків. Натомість доводи касаційної скарги стосуються обсягу відповідальності спадкоємця.

Доводи касаційної скарги є необґрунтованими та зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, а також до необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи
Верховний Суд погоджується з висновками, викладеними у оскаржуваних судових рішеннях.

Правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись частинами третьою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Гресько Ольга Іванівна, на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 березня 2026 року у справі за заявою акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересовані особи:            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , старший державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прокопенко Яна Олександрівна, про заміну боржника у виконавчому провадженні відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник