ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 2-1038/10	Головуючий у 1-й інстанції Запорожець Л. М. 	
Провадження № 22-ц/817/591/26 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Костів О. З., Храпак Н. М., 
секретар - Панькевич Т.І. 
з участю  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — адвоката Сампари Надії Миронівни на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 5 березня 2026 року, постановлену суддею Запорожець Л.М. у справі №2-1038/10 за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича у виконавчому провадженні №68026317, 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. у виконавчому провадженні №68026317, доповнивши вимоги скарги у серпні 2024 року, та просив поновити строк для оскарження дій приватного виконавця; визнати неправомірними та незаконними дії приватного виконавця щодо визначення вартості та проведення експертної оцінки арештованого майна — земельних ділянок з кадастровими номерами 6125588300:01:001:0138 та 6125588300:01:001:0139, визнати незаконною та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 21 липня 2023 року, постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності — суб`єкта господарювання від 07 вересня 2023 року; скасувати висновки про експертну грошову оцінку земельних ділянок, зобов`язати приватного виконавця зупинити виконавчі дії, спрямовані на реалізацію вказаних земельних ділянок.
Скаргу обґрунтовано тим, що рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 256/08/26CLNv від 12 серпня 2008 року в розмірі 38 491 долар США 64 центи, що в еквіваленті становить 303 706 грн 74 коп., у тому числі шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку майно — житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 .
На виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист, який до квітня 2021 року перебував на виконанні у Чортківському ВДВС у Чортківському районі Тернопільської області. Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2019 року замінено сторону стягувача ПАТ «Банк Форум» на правонаступника — ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».
Державним виконавцем не було проведено звернення стягнення на іпотечне майно — житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у виконавчому листі про те, що стягнення не проводилось. При цьому, ОСОБА_1 у 2011 році виконав рішення суду, оскільки під час огляду будинку в присутності державного виконавця передав ключі від будинку та з того часу ним не користувався.
Разом з тим, 30 грудня 2021 року приватним виконавцем Мелихом А.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-1038/10, виданим 10 листопада 2010 року. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав, сформованих 21 грудня 2023 року, власником житлового будинку АДРЕСА_1 і надалі є ОСОБА_1 .
Незважаючи на зазначені обставини, приватний виконавець 21 липня 2023 року виніс постанову про опис та арешт майна боржника, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами 6125588300:01:001:0138 та 6125588300:01:001:0139, розташованих на території Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, площею по 1,3133 га кожна, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Постанову про опис та арешт майна від 21 липня 2023 року ОСОБА_1 не отримував, а про її існування дізнався випадково з інформації про виконавче провадження. Також він не отримував постанову приватного виконавця від 07 вересня 2023 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності — суб`єкта господарювання, у зв`язку з чим був позбавлений можливості її своєчасно оскаржити.
28 жовтня 2023 року проведено експертну оцінку земельних ділянок, вартість яких визначено у розмірі 228 252 грн. Скаржник зазначав, що листа приватного виконавця не отримував, а з листом № 8320 від 28 жовтня 2023 року ознайомився у реєстрі виконавчих проваджень 26 грудня 2023 року, використавши ідентифікатор доступу. 
27 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця із заявою про зупинення проведення торгів. Про те, що земельні ділянки перебувають на продажу, йому стало відомо від сторонніх осіб 25 грудня 2023 року, тому він просив поновити строк на оскарження дій приватного виконавця.
Вважає, що приватним виконавцем допущено порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки під час опису земельних ділянок ОСОБА_1 присутнім не був, зберігачем земельних ділянок не призначався, а у постанові про опис та арешт майна від 21 липня 2023 року відсутній належний опис земельних ділянок. Земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами фактично не існують, їх межі в натурі не винесені, а тому без проведення землевпорядних робіт приватний виконавець не міг здійснити їх опис.
Крім того, ОСОБА_1 посилався на те, що оцінка земельних ділянок проведена з порушенням вимог законодавства про оцінку майна та Національних стандартів оцінки, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснив огляду земельних ділянок, що могло вплинути на визначення їх вартості та призвести до реалізації майна за заниженою ціною.
Також скаржник зазначав, що без вирішення питання щодо звернення стягнення на передане в іпотеку майно — житловий будинок АДРЕСА_1 , приватний виконавець передчасно наклав арешт на земельні ділянки та вчинив дії щодо їх реалізації.
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 5 березня 2026 року відмовлено у поновленні строку для оскарження дій приватного виконавця, а також відмовлено у задоволенні скарги. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М. просить ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 5 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області задовольнити. 
Вказує, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановленою з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції безпідставно не врахував порушення, допущені приватним виконавцем під час звернення стягнення на майно боржника. 
Приватний виконавець передчасно звернув стягнення на земельні ділянки, оскільки першочергово мав вчиняти дії щодо реалізації предмета іпотеки — житлового будинку АДРЕСА_1 , і лише у разі неможливості виконання рішення за рахунок цього майна міг звертати стягнення на інше майно боржника.
ОСОБА_1 також посилається на те, що земельні ділянки з кадастровими номерами 6125588300:01:001:0138 та 6125588300:01:001:0139 фактично не існують, їх межі в натурі не виділені, землевпорядні роботи з винесення меж на місцевості не проведені, а тому постанова про опис та арешт майна від 21 липня 2023 року не містить належного опису земельних ділянок. Крім того, під час опису земельних ділянок ОСОБА_1 присутнім не був, відповідальним зберігачем майна не призначався, постанову не підписував, копію постанови не отримував, а приватний виконавець не повідомив його про дату, час і місце проведення виконавчих дій.
Окремо ОСОБА_1 вказує на порушення порядку оцінки майна, оскільки оцінка земельних ділянок проведена без їх огляду, без забезпечення доступу оцінювача до об`єкта оцінки та без належного обґрунтування неможливості такого огляду. Вважає, що це могло вплинути на визначення вартості земельних ділянок і призвести до їх реалізації за заниженою ціною. Крім того, зазначає, що не був ознайомлений із результатами оцінки арештованого майна, у зв`язку з чим був позбавлений можливості своєчасно оскаржити такі результати, а приватний виконавець не мав підстав для подання заявки на реалізацію майна.
Також зазначає про порушення приватним виконавцем вимог Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, оскільки до АСВП, за твердженням ОСОБА_1 , не було внесено всі постанови, документи та відомості, що стосуються виконавчого провадження №68026317, зокрема документи щодо оформлення та організації електронних торгів. Це, на його думку, позбавило сторони виконавчого провадження можливості своєчасно ознайомитися з такими документами.
Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу на безпідставне припинення приватним виконавцем обтяження щодо спірних земельних ділянок, оскільки передбачені статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для зняття арешту були відсутні, зокрема не було документів, які б підтверджували повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах.
З огляду на наведене, ОСОБА_1 вважає, що допущені приватним виконавцем порушення не є формальними, оскільки вони вплинули на законність реалізації майна та призвели до неправомірного обмеження його права власності. З цих підстав просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, скаргу на дії приватного виконавця задовольнити в повному обсязі, а судові витрати покласти на стягувача.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника — адвоката Сампари Н.М., які доводи апеляційної скарги підтримали, приватного виконавця виконавчого  округу Тернопільської області  Мелиха А.І., представника ТОВ “ФК “Інвестохіллс  Веста” - адвоката Воронкова О.М.,   які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Обставини справи.
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2010 року у справі № 2-1038/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 256/08/26CLNv від 12 серпня 2008 року в розмірі 38 491 долар США 64 центи, що в еквіваленті становить 303 706 грн 74 коп., у тому числі шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку майно за іпотечним договором від 12 серпня 2008 року — житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , а також стягнуто судові витрати.
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2019 року замінено сторону стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника — ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».
30 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом А.І. відкрито виконавче провадження №68026317 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-1038/10. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження, у тому числі боржнику ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Після відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем вчинялися дії щодо виявлення коштів, рухомого та нерухомого майна боржника. За результатами отриманих відповідей встановлено відсутність у боржника зареєстрованих транспортних засобів, сільськогосподарської техніки та інформації про відкриті рахунки у фінансових установах. Водночас згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано земельні ділянки з кадастровими номерами 6125588300:01:001:0138 та 6125588300:01:001:0139 площею по 1,3133 га кожна, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також житловий будинок АДРЕСА_1 .
21 липня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами 6125588300:01:001:0138 та 6125588300:01:001:0139, розташованих на території Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.
Копію цієї постанови направлено боржнику ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням №0600034301236, яке, згідно з інформацією відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта», вручено особисто одержувачу 28 липня 2023 року.
7 вересня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності — суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості описаного нерухомого майна боржника — зазначених земельних ділянок.
28 жовтня 2023 року на адресу приватного виконавця надійшли висновки про експертну грошову оцінку земельних ділянок з кадастровими номерами 6125588300:01:001:0138 та 6125588300:01:001:0139. 
Після цього приватним виконавцем сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення про вартість описаного й арештованого майна з долученням копій висновків про експертну грошову оцінку земельних ділянок.  Боржнику ОСОБА_1 таке повідомлення направлено рекомендованим поштовим відправленням № 0600056681237, яке, згідно з інформацією відстеження АТ «Укрпошта», вручено йому особисто 03 листопада 2023 року.
20 листопада 2023 року приватним виконавцем оголошено аукціони з продажу нерухомого майна боржника — земельних ділянок з кадастровими номерами 6125588300:01:001:0138 та 6125588300:01:001:0139.
27 грудня 2023 року на адресу приватного виконавця надійшла заява ОСОБА_1 про зупинення проведення земельних торгів. Цього ж дня приватним виконавцем надано відповідь на звернення боржника.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Зазначене конституційне положення конкретизовано у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виконання судового рішення відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).
Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з положеннями пункту а частини першої, другої статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18 зроблено висновок щодо співвідношення загальної та спеціальної норми, згідно з якими норми, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», є загальними, а норми, передбачені процесуальним кодексом, є спеціальними, тому строк на оскарження необхідно обраховувати в календарних днях.
Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 361/1335/20, від 02 листопада 2021 року у справі № 753/3465/20, від 17 березня 2023 року у справі № 367/7831/19, від 13 червня 2023 року у справі № 638/5995/16-ц, від 30 червня 2023 року у справі № 206/1451/19 , від 10 квітня 2024 року у справі № 395/1003/13-ц, від 05 вересня 2025 року у справі № 2-2170/11.
Практика правозастосування частини п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» є сталою.
Відповідно до статті 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Згідно зі статтею 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом з положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод (постанови Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 143/950/19, від 28 грудня 2020 року у справі № 501/3532/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10).
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. Водночас заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
Верховний Суд підкреслював, що: законодавець не відносить пропуск строку на подання скарги на дії виконавця до підстав відмови у задоволенні скарги; пропуск строку на подання скарги на дії виконавця є підставою для залишення скарги без розгляду (постанова Верховного Суду від 26 лютого 2025 року у справі № 361/717/13-ц).
У пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України)
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність виконавчого провадження № 68026317, оскільки копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 грудня 2021 року отримав та 12 січня 2022 року звертався до суду зі скаргою на дії приватного виконавця щодо її винесення. У постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику було роз`яснено право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, через мережу Інтернет із використанням ідентифікатора доступу.
Крім того, 4 лютого 2022 року приватним виконавцем сформовано виклик боржника до приватного виконавця на 15 лютого 2022 року для надання пояснень щодо невиконання вимог виконавчого документа, повідомлення про доходи, кошти, майно, майнові права та інші відомості, необхідні для виконання рішення. Згідно з інформацією відстеження поштового відправлення №4600807503652, зазначене відправлення вручено особисто 8 лютого 2022 року (т. 1, ас. 60).
21 липня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами 6125588300:01:001:0138 та 6125588300:01:001:0139. Цього ж дня приватний виконавець листом № 5453 направив сторонам виконавчого провадження копію постанови про опис та арешт майна від 21 липня 2023 року. 
Зі списку згрупованих поштових відправлень від 21 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 направлено рекомендований лист за №0600034301236. 
Згідно з інформацією відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта» № 0600034301236, вказане відправлення вручено особисто одержувачу 28 липня 2023 року (т. 1, а.с. 88).
Отже, з 28 липня 2023 року ОСОБА_1 був обізнаний про винесення приватним виконавцем постанови про опис та арешт майна боржника від 21 липня 2023 року. Перебіг десятиденного строку на оскарження цієї постанови розпочався з наступного дня після її отримання, тобто з 29 липня 2023 року, та закінчився 07 серпня 2023 року. Однак зі скаргою до суду щодо оскарження цієї постанови ОСОБА_1 звернувся лише 1 січня 2024 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.
7 вересня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності — суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості описаного нерухомого майна боржника. 
З огляду на те, що ОСОБА_1 ще у 2022 році отримав постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу до матеріалів АСВП, був обізнаний про існування виконавчого провадження № 68026317 та раніше вже оскаржував постанову про його відкриття, він мав реальну можливість ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, у тому числі з постановою від 07 вересня 2023 року, через автоматизовану систему виконавчого провадження.
28 жовтня 2023 року приватним виконавцем листом №8320 повідомлено ОСОБА_1 та стягувача про вартість описаного й арештованого майна, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами 6125588300:01:001:0138 та 6125588300:01:001:0139. До повідомлення були долучені копії висновків про вартість майна від 20 жовтня 2023 року. 
Копію повідомлення про вартість майна направлено ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням № 0600056681237. 
Згідно з інформацією відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта» № 0600056681237, це відправлення вручено особисто одержувачу 3 листопада 2023 року (т. 1, а.с 99).
Таким чином, з 3 листопада 2023 року ОСОБА_1 був обізнаний про результати визначення вартості описаного й арештованого майна та мав право у встановлений законом строк оскаржити відповідні дії приватного виконавця щодо визначення вартості майна. Перебіг десятиденного строку на оскарження цих дій розпочався з наступного дня після отримання відповідного повідомлення, тобто з 04 листопада 2023 року, та закінчився 13 листопада 2023 року. Проте скарга подана до суду лише 8 січня 2024 року.
Доводи ОСОБА_1 про те, що про перебування земельних ділянок на продажу йому стало відомо від сторонніх осіб лише 25 грудня 2023 року, не спростовують встановлених обставин щодо отримання ним копії постанови про опис та арешт майна 28 липня 2023 року та повідомлення про вартість майна 03 листопада 2023 року. Саме з моментом отримання цих документів пов`язується початок перебігу строку на оскарження відповідних рішень та дій приватного виконавця, а не з моментом, коли боржник, за його твердженням, додатково дізнався від сторонніх осіб про виставлення майна на продаж.
Звернення ОСОБА_1 до приватного виконавця із заявою про зупинення реалізації майна після спливу строків на оскарження постанови про опис та арешт майна і дій щодо визначення його вартості не перериває та не поновлює процесуальний строк на подання скарги до суду, оскільки ЦПК України не пов`язує поновлення або новий перебіг такого строку з поданням заяви до виконавця після отримання особою відповідних документів виконавчого провадження.
У скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на оскарження дій приватного виконавця, однак посилався переважно на те, що постанови та повідомлення ним не отримувалися, а про порушення своїх прав він дізнався лише у грудні 2023 року. 
Такі доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема доказами направлення та вручення йому копії постанови про опис та арешт майна від 21 липня 2023 року, повідомлення про вартість майна від 28 жовтня 2023 року, а також обставинами отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу до матеріалів АСВП.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_1 пропустив встановлений пунктом «а» частини першої статті 449 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, а наведені ним підстави для поновлення такого строку не є поважними і не підтверджені належними доказами.
Суд першої інстанції правильно звернув увагу на обставини отримання боржником копії постанови про опис та арешт майна і повідомлення про вартість майна, а також на недоведеність поважних причин пропуску строку.
Водночас, дійшовши висновку про пропуск строку на звернення зі скаргою та відсутність підстав для його поновлення, суд першої інстанції помилково вирішив скаргу по суті та відмовив у її задоволенні.
Такий висновок суду першої інстанції не відповідає процесуальним наслідкам пропуску строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавця. Пропуск строку на подання скарги не є підставою для відмови у задоволенні скарги по суті. У разі встановлення пропуску строку та відсутності поважних причин для його поновлення скарга підлягає залишенню без розгляду.
Оскільки скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. подана після спливу встановленого законом строку, а поважних причин для його поновлення не встановлено, колегія суддів не надає оцінки доводам скарги щодо правомірності винесення приватним виконавцем постанови про опис та арешт майна, призначення суб`єкта оціночної діяльності, визначення вартості майна, порядку звернення стягнення на земельні ділянки та інших дій приватного виконавця, оскільки такі доводи стосуються суті скарги, яка за наведених процесуальних підстав не підлягає розгляду.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про залишення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. без розгляду. 
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Сампари Надії Миронівни — задовольнити частково.
Ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 5 березня 2026 року — скасувати.
Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха Анатолія Івановича у виконавчому провадженні №68026317 — залишити без розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 22 травня 2026 року.

Головуюча         Хома М.В.

Судді          Костів О.З.

Храпак Н.М.