Справа № 420/3725/26 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом 
ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, 
Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, 
Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, 
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач-3), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.11.2025 року № 155250035204 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру";
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.01.2026 року № 155250038716 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру";
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII з моменту первинного призначення пенсії, з 11.09.2025 року, з урахуванням вже виплачених сум;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань солідарно з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2129,92 грн.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що працює в органах прокуратури України з 15 жовтня 2002 року по даний час. До вступу на роботу в органах прокуратури ОСОБА_1 з 01.09.1997 року по 09.07.1999 року навчався на юридичному факультеті Одеського інституту підприємництва та права, з 24.11.1999 року по 12.06.2002 навчався на денній формі навчання на економіко-правовому факультеті за спеціальністю "Правознавство" (спеціалізація кримінально-правова) в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова, здобувши кваліфікацію "юрист", що підтверджується копією диплома бакалавра НОМЕР_1 , копією диплома спеціаліста НОМЕР_2 від 12.06.2002 та додатку до нього, архівною довідкою від 23.07.2025 №24-01-1651, виданими Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова, академічною довідкою № 2/136 від 16.07.1999 , виданою Одеським інститутом підприємництва та права, а також записами у трудовій книжці.
12.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ із заявою № 13061 про призначення пенсії за вислугу років. 18.09.2025 позивачу була призначена пенсія за вислугу років, що підтверджується роздруківкою з електронного кабінету ОСОБА_1 . Позивач у жовтні та у листопаді 2025 року отримував пенсію за вислугу років, але 12.11.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення №155250035204 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" за відсутності 25 років спеціального стажу. До спеціального страхового стажу не зараховано період навчання в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова з 24.11.1999 року по 12.06.2002 року .
27.01.2026 ОСОБА_1 повторно звернувся до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Заява розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Головним управлінням Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області прийнято рішення № 155250038716 від 21.01.2026 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" за відсутності 25 років спеціального стажу. Стаж, що дає право на пенсію по вислузі рокі відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону "Про прокуратуру" за підрахунком органу ПФУ склав - 24 роки 2 місяці 8 днів. До спеціального страхового стажу не зараховано період навчання в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова з 24.11.1999 року по 12.06.2002 року, оскільки в наданій довідці № 24-01-2831 від 26.12.2025 року зазначено, що заявник навчався на економіко-правовому факультеті Одеського національного університету імені І.І. Мечникова. ОСОБА_1 не погоджується з рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.11.2025 року № 155250035204, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 155250038716 від 27.01.2026 та вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, 
ОСОБА_1 дійсно навчався на Економіко-правовому факультеті в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова, однак, згідно з додатком до диплому про вищу освіту, під час навчання позивач вивчав виключно юридичні дисципліни, а не економічні. Подвійна назва факультету, на якому навчався позивач не спростовує той факт, що позивач здобував юридичну освіту за денною формою навчання та не свідчить про вивчення ним економічних дисциплін. Навпаки, наданими документами, які підтверджують здобуття вищої освіти підтверджується, що позивач у Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова здобув освіту за спеціальністю "Правознавство", що повністю відповідає вимогам Закону України "Про прокуратуру".
У період 24.11.1999 року по 12.06.2002 Одеський національний університет ім. І.І. Мечникова здійснював підготовку фахівців за напрямом "право" та спеціальністю "правознавство" (код 0601) відповідно до Переліку напрямів та спеціальностей, за якими здійснюється підготовка фахівців у вищих навчальних закладах за відповідними освітньо-кваліфікаційними рівнями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 507 від 24.05.1997 відповідно до сертифіката Державної акредитаційної комісії серії СД - IV № 160351."
Крім того, наявність у ОСОБА_1 саме вищої юридичної освіти додатково підтверджується фактом прийняття його на роботу до прокуратури Одеської області.
Ухвалою суду від 17.02.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без виклику представників сторін.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1) відзиву на позовну заяву не надало. 
Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Головне управління ПФУ в Кіровоградській області (далі - відповідач-2) надало відзив, в якому проти позову заперечує, вказує, що для зарахування до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону "Про прокуратуру", половини строку навчання необхідно надати уточнюючу довідку про період та форму навчання із зазначенням назви факультету, видану навчальним закладом та довідку про реорганізацію закладу (за необхідності). В даному випадку права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону, з урахуванням наявних документів, заявник не має в зв`язку із відсутністю необхідного стажу за вислугу років, передбаченого чинним законодавством. Позивачем довідка до матеріалів електронної пенсійної справи не додавалася.
Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення. Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.
Головне управління ПФУ в Одеській області (далі - відповідач-3) вказує на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не може бути належним відповідачем у даній справі, оскільки не розглядало заяву про призначення пенсії позивачу. Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області не приймалось рішення по суті заяви позивача, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду в Кіровоградській області. Проживання позивача на території, яку обслуговує Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не може бути підставою для зобов`язання цього органу вчиняти певні дії, оскільки визначальним фактором є орган, яким саме було прийнято спірне рішення, що є предметом розгляду у справі та стало підставою для звернення з позовом до суду. Оскільки у спірних правовідносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії визначено спочатку Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, а потім Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, саме ці органи мають завершити процедуру призначення пенсії та здійснити зарахування відповідних періодів до страхового стажу.
26.02.2026 до суду позивач надав відповідь на відзиви, в якій звертає увагу суду на те, що при призначенні йому пенсії за вислугу років 18.09.2025 була врахована вислуга років 25 років 1 місяць, в тому числі в органах прокуратури - 17 років 6 місяців 13 днів, половина строку навчання - 2 роки 2 місяці 6 днів та на інших посадах, які враховуються до вислуги років - 5 років 4 місяці 15 днів. Тобто, при розгляді поданих позивачем документів,орган ПФУ фактично визнав право позивача на отримання пенсії за вислугу років згідно ч. 1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" та встановив наявність у позивача достатнього стажу (у тому числі, зарахувавши половину строку навчання) для призначення пенсії. Подальші дії ПФУ щодо повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії, яка вже є розглянутою та відмови у призначенні пенсії, в той час коли пенсія за вказаною заявою вже призначена і виплачується, є протиправними та вчиненими за відсутності правових підстав, а також свідчать про порушення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок) № 22-1, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1. Норми зазначеного Порядку № 22-1 не місять жодних положень, які б визначали право або обов`язок управління Пенсійного фонду переглядати повторно заяву про призначення пенсії, за якою вже прийнято рішення про її призначення.
Належним способом захисту прав позивача є зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-УП з моменту первинного призначення пенсії з 11.09.2025 року з урахуванням вже виплачених сум, оскільки саме ГУ ПФУ в Одеській області є органом, який здійснює нарахування та виплату щомісячно пенсії ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено такі обставини.
ОСОБА_1 працює в органах прокуратури України з 15 жовтня 2002 року по даний час, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці НОМЕР_3 від 15.10.2002 року.
До вступу на роботу в органах прокуратури ОСОБА_1 з 01.09.1997 по 09.07.1999 навчався на юридичному факультеті Одеського інституту підприємництва та права, з 24.11.1999 по 12.06.2002 навчався на денній формі навчання на економіко-правовому факультеті за спеціальністю "Правознавство" (спеціалізація кримінально-правова) в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова, здобувши кваліфікацію "юрист", що підтверджується копією диплома бакалавра НОМЕР_1 від 06.07.2001, копією диплома спеціаліста НОМЕР_2 від 12.06.2002 та додатку до нього, архівною довідкою від 23.07.2025 №24-01-1651, виданими Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова, академічною довідкою № 2/136 від 16.07.1999 , виданою Одеським інститутом підприємництва та права, а також записами у трудовій книжці. 
ОСОБА_1 11.09.2025 звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1697).
З листа ГУ ПФУ в Одеській області від 06.11.2025 № 1500-0306-9/183916, який адресовано ГУ ПФУ в Кіровоградській області та ГУ ПФУ в Харківській області, вбачається, що: 
"Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перевірку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 11.09.2025 звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру". Рішенням від 18.09.2025 заявнику призначено пенсію з урахуванням вислуги років 25 років 1 місяць, в тому числі в органах прокуратури - 17 років 6 місяців 13 днів, половини строку навчання - 2 роки 2 місяці 6 днів та на інших посадах, які враховуються до вислуги років - 5 років 4 місяці 15 днів. Заяву опрацьовано спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Правильність прийнятого рішення завізовано спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Згідно із пунктом 6 статті 86 Закону № 1697 до вислуги років, що дає право на призначення пенсії, зараховується, зокрема, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів. Перевіркою встановлено, що до диплому НОМЕР_1 та додатку до диплому, довідки від 23.07.2025 № 24-01-1651, заявник навчався з 24.11.1999 по 12.06.2002 в Одеському національному університеті ім. І.І.Мечнікова та отримав повну вищу освіту за спеціальністю "Правознавство". Оскільки відсутня інформація про навчання у вищому юридичному навчальному закладі або на юридичному факультеті вищого навчального закладу, половина зазначеного періоду навчання при визначенні права на призначення пенсії за вислугу років за Законом № 1697, зараховано безпідставно. Враховуючи зазначене, просимо привести пенсійну справу ОСОБА_1 у відповідність до законодавства."
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення від 12.11.2025 № 155250035204 про відмову в призначенні пенсії. Відповідно до рішення Головного управління від 12.11.2025 № 155250035204 відмовлено в призначенні пенсії виходячи з наступного: "...Відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" (далі - Закон) прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до частини 6 ст. Закону до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах або на юридичному факультеті вищого навчального закладу денної форми навчання .
Вік заявника 45 років.
Страховий стаж - 27 років 3 місяці 9 днів, у тому числі: спеціальний стаж за вислугу років - 23 роки 10 місяців, стаж роботи на посадах прокурорів - 17 роки 6 місяців 13 днів.
При цьому, до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону не враховано половину строку навчання з 24.11.1999 по 12.06.2002 в Одеському національному університеті імені І.І. Мечнікова відповідно до Диплому СК № 14978347 та додатку до диплому- довідки від 23.07.2025№24-01-1651, оскільки відсутня інформація про навчання у вищому навчальному закладі або на юридичному факультеті університету.
Для зарахування до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону, половини строку навчання необхідно надати уточнюючу довідку про період та форму навчання із зазначенням назви факультету, видану навчальним закладом та довідку про реорганізацію закладу (за необхідності).
Права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону, з урахуванням наявних документів, заявник не має в зв`язку із відсутністю необхідного стажу за вислугу років, передбаченого чинним законодавством..."
20.01.2026 ОСОБА_1 повторно звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Заява розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
27.01.2026 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 155250038716 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" за відсутності 25 років спеціального стажу. Стаж, що дає право на пенсію по вислузі рокі відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону склав - 24 роки 2 місяці 8 днів, в тому числі на посадах прокурорів 17 років 6 місяців 13 днів. До спеціального страхового стажу не зараховано період навчання в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова з 24.11.1999 року по 12.06.2002 року, оскільки в наданій довідці № 24-01-2831 від 26.12.2025 року зазначено, що заявник навчався на економіко-правовому факультеті Одеського національного університету імені І.І. Мечникова.
ОСОБА_1 не погоджується з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.11.2025 року № 155250035204, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 155250038716 від 27.01.2026 та вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а пенсія поновленню до виплати, тому звернувся до суду зданим позовом.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
На час виникнення спірних правовідносин, питання пенсійного забезпечення прокурорів та працівників прокуратури врегульовано Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 (надалі - Закон №1697-VII).
Відповідно до ст.15 Закону №1697-VII визначено статус прокурора та вказано наступне. Прокурором органу прокуратури є: Генеральний прокурор; перший заступник Генерального прокурора; заступник Генерального прокурора; заступник Генерального прокурора - Головний військовий прокурор; заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; керівник підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі перший заступник та заступник Головного військового прокурора, керівник підрозділу Головної військової прокуратури на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України); заступник керівника підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); прокурор Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); керівник регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); перший заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); керівник підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); заступник керівника підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); прокурор регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); керівник місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); перший заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); керівник підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); заступник керівника підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); прокурор місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої).
Прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.
Відповідно до ст.86 Закону №1697-VII, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців; з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.
Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.
Працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п`ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті. Передбачене цією частиною зниження віку для жінок застосовується також до завершення періоду підвищення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. До досягнення віку, встановленого цією частиною, право на пенсію за віком мають чоловіки 1960 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 31 грудня 1957 року; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1958 року по 31 грудня 1958 року; 56 років - які народилися з 1 січня 1959 року по 31 грудня 1959 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1960 року по 31 грудня 1960 року.
Згідно з ч.6 ст.86 Закону №1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.
Отже, позивач має право на пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про прокуратуру" якщо його вислуга років, на момент звернення із заявою про призначення пенсії, складала 25 і більше років.
При цьому, аналіз норм ч.6 ст.86 Закону №1697-VII дає підстави для висновку, що умовою зарахування до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, є як наявність кваліфікаційних вимог у вигляді вищої юридичної освіти для такої посади, так і фактична наявність у особи, що займає таку посаду, вищої юридичної освіти.
Як вбачається з оскаржуваних рішень пенсійних органів спірним є питання зарахування до вислуги років позивача половини строку навчання з 24.11.1999 по 12.06.2002 на денній формі навчання на економіко-правовому факультеті за спеціальністю "Правознавство" (спеціалізація кримінально-правова) в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова за даними архівної довідки від 23.07.2025 № 24-01-1651 та від 26.12.2025 № 24-01-2831, оскільки відсутня інформація про навчання у вищому юридичному навчальному закладі денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.
Згідно з ч.6 ст.86 Закону №1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.
Статтею 1 Закону України "Про вищу освіту" зазначено, що вищий навчальний заклад це освітній, освітньо-науковий заклад, який заснований і діє відповідно до законодавства про освіту, реалізує відповідно до наданої ліцензії освітньо професійні програми вищої освіти за певними освітніми та освітньо-кваліфікаційними рівнями, забезпечує навчання, виховання та професійну підготовку осіб, відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей та нормативних вимог у галузі вищої освіти, а також здійснює наукову та науково-технічну діяльність, проводить наукову, науково-методичну та науково-виробничу діяльність і має відповідний рівень кадрового та матеріально-технічного забезпечення.
Згідно ч.1 ст.25 Закону України "Про вищу освіту" університет - багатопрофільний вищий навчальний заклад 4 рівня акредитації, який провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації широкого спектра природних, гуманітарних, технічних, економічних, та інших напрямів науки, техніки, культури і мистецтв;
інститут - вищий навчальний заклад 3-4 рівня акредитації або структурний підрозділ університету, який провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації у певній галузі науки, виробництва, освіти, культури і мистецтва.
До вступу на роботу в органах прокуратури ОСОБА_1 з 01.09.1997 року по 09.07.1999 року навчався на за спеціальністю "Правознавство" на денній формі навчання, на юридичному факультеті Одеського інституту підприємництва та права, а з 24.11.1999 року по 12.06.2002 року навчався на денній формі навчання на економіко-правовому факультеті за спеціальністю "Правознавство" (спеціалізація кримінально-правова) в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова, здобувши кваліфікацію "юрист", що підтверджується копією диплома бакалавра НОМЕР_1 від 06.07.2002 , копією диплома спеціаліста НОМЕР_2 від 12.06.2002 та додатку до нього, архівною довідкою від 23.07.2025 №24-01-1651, виданими Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова, академічною довідкою № 2/136 від 16.07.1999 року, виданою Одеським інститутом підприємництва та права, а також записами у трудовій книжці.
Тобто, з наданих документів вбачається, що позивач здійснював навчання на факультеті денної форми навчання вищого навчального закладу за напрямом "право" та спеціальністю "правознавство", отримав повну вищу освіту за спеціальністю "Правознавство" та здобув кваліфікацію юриста.
З огляду на викладене, висновки пенсійних органів щодо не зарахування до вислуги років позивача половини строку навчання з 24.11.1999 по 12.06.2002 за спеціальністю "правознавство" в Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова є безпідставним.
Суд бере до уваги відсутність доказів скасування або призупинення рішення про призначення позивачу пенсії за вислугу років. Подальші дії відповідачів щодо повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії, яка вже є розглянутою, та відмови у призначенні пенсії, в той час коли пенсія за вказаною заявою вже призначена і виплачується, є вчиненими за відсутності правових підстав, а також свідчать про порушення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок) № 22-1, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1. Норми зазначеного Порядку № 22-1 не містять положень, які б визначали право або обов`язок управління Пенсійного фонду переглядати повторно заяву про призначення пенсії, за якою вже прийнято рішення про її призначення та яке не скасовано.
Враховуючи викладене, вислуга років ОСОБА_1 згідно з ч.6 ст.86 Закону України "Про прокуратуру", на час звернення із заявою про призначення пенсії, становила понад 25 років, у тому числі час роботи на посадах прокурорів понад 15 років, що свідчить про протиправність та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.11.2025 року № 155250035204 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру"; рішення Головного управління Пенсійного фонду України Головного управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.01.2026 року № 155250038716 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".
Що стосується вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII з моменту первинного призначення пенсії, з 11.09.2025 року, з урахуванням вже виплачених сум, суд дійшов наступного висновку.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі - Порядок №22-1). Відповідно до п.1.1 р.І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.
Згідно з п.4.2 р.IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. р.IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами п.4.10 р.IV Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію (то бто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області, пенсія позивачу була призначена, пенсійна справа передана до ГУ ПФУ в Одеській області, де позимвач перебуває на обліку, тому дії зобов`язального характеру щодо поновлення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, який виплачував позивачу пенсію за вислугу років - ГУ ПФУ в Одеські області. 
Згідно зі ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії тощо. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку щодо необхідності зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII з моменту первинного призначення пенсії, з 11.09.2025 року, з урахуванням вже виплачених сум.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд вважає, що витрати по сплаті суджового збору мають відшкодувати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в рівних долях.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України , суд
ВИРІШИВ:
Задовольнити позов ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.11.2025 року № 155250035204 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру";
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.01.2026 року № 155250038716 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру";
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII з моменту первинного призначення пенсії, з 11.09.2025 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1065 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1065 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА