Справа № 375/2554/25 Головуючий в суді І інстанції - Смик М.М. 
Провадження № 33/824/1100/2026 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
24 квітня 2026 року м. Київ 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретарі: Ганжа В.В., Сіваєва Ю.В.,
за участю: 
особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Заліського Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Заліського Богдана Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 17 грудня 2025 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у квартирі АДРЕСА_1 ,-
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП -

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 04 жовтня 2025 року, о 17 год 00 хв на вул. Садовій, 1 в с. Нова Маківка Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем «Mitsubishi L 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним, відповідно не реагував на зміну дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, та на дорозі, яка поділена на дві смуги, рухався займаючи одночасно дві смуги; під час виникнення небезпеки для руху (собаки), яку він побачив, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, в результаті чого допустив наїзд на тварину, а саме собаку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками та власниці собаки була завдано майнову шкоду.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 1.5, п. 11.10, п. 2.3 «б» та п. 12.3 Правил дорожнього руху (зі змінами та доповненнями), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.
Того ж дня і часу, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем «Mitsubishi L 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та після вчинення дорожньої-транспортної пригоди, а саме наїзду на тварину (собаку) за його участі, не зупинився і не залишився на місці пригоди, тобто покинув місце пригоди, що оцінено працівниками патрульної поліції як порушення п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність статтею 122-4 КУпАП.
Крім того, після дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_1 останній, вживав алкоголь. Прибувши за місцем проживання водія працівники патрульної поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за місцем проживання останнього із застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 7510 (прилад №ARND-0045). Результат тесту з показником 0,78% проміле.
Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Стягнуто із ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Заліський Б.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_1 , в той день як і раніше за кермом автомобіля не перебував, автомобілем постійно керує його син ОСОБА_2 . Того дня ввечері, коли приїхали працівники поліції, він після робочого дня перебував у себе вдома, та почувши від працівників поліції, що автомобіль, який належить йому, але яким керує його син ОСОБА_3 потрапив у ДТП, взяв всю вину на себе, тим самим оговорив себе. Після приїзду сина останній вмовив його розповісти суду правду та звернулися до адвоката.
Також, з переглянутих відеозаписів не вбачається керування ОСОБА_1 автомобілем, відеозаписи не є безперервними, тому на думку сторони захисту, мають бути визнані судом як неналежні та недопустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.
Тому, за відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах які зазначені в матеріалах, які скеровані до суду, така особа у розумінні диспозиції інкримінованих статей КУпАП не є суб`єктом їх вчинення, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом на момент ДТП, в тому числі чи мала місце взагалі ДТП та з чиєї вини сталася подія, і як наслідок особа не може нести відповідальність.
Окрім цього, в оскаржуваній постанові в її резолютивній частині не зазначено за яке правопорушення застосовано яке стягнення, але застосовано міру покарання в межах найтяжчого адміністративного правопорушення, тобто сторона захисту вважає, за правильне було розписати саме у резолютивній частині постанови міру покарання за кожне правопорушення окремо, після чого пославшись на ч. 2 ст. 36 КУпАП застосувати загальну санкцію в межах за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (по аналогії з КПК).
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Заліського П.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів або виклику і допиту в суді свідків, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.
На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-1, ч. 4 ст. 130 КУпАП підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться: 
- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473631 від 04 жовтня 2025 року, що складений відносно ОСОБА_1 за порушення статті 124 КУпАП, який за формою та змістом відповідають вимогам статті 256 КУпАП,
- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473657 від 04 жовтня 2025 року, що складений відносно ОСОБА_1 за порушення статті 122-4 КУпАП, який за формою та змістом відповідають вимогам статті 256 КУпАП;
- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473717 від 04 жовтня 2025 року, що складений відносно ОСОБА_1 за порушення частини 4 статті 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідають вимогам статті 256 КУпАП;
- в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕПР1 № 473631 від 04 жовтня 2025 року;
- в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій відображені місце розташування транспортного засобу, місце зіткнення;
- в письмових поясненнях ОСОБА_4 від 04 жовтня 2025 року;
- в письмових поясненнях водія ОСОБА_1 від 04 жовтня 2025 року, в яких ОСОБА_1 описав обставини події; у цих же письмових поясненнях водій ОСОБА_1 зазначив, що вину визнає;
- в копії розписки від 04 жовтня 2025 року, відповідно до якої водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, а саме автомобілем «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,
- в рапорті поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції від 05 жовтня 2025 року;
- у відеозаписі з нагрудної камери поліцейських (вміщений на лазерний компакт-диск), де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері.
- у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕПР1 № 473657 від 04 жовтня 2025 року;
- у довідці т.в.о. начальника відділення адміністративної практики батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Анни Садової щодо наявності посвідчення водія від 06 жовтня 2025 року;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 жовтня 2025 року, відносно ОСОБА_1 ;
- у листі Комунального некомерційного підприємства «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» від 28 липня 2025 року № 1493, в якому міститься інформація про проведення цілодобового безкоштовного огляду водіїв на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння;
- у роздруківці-чек з приладу «Alcotest Drager 7510» від 04 жовтня 2025 року, результат огляду позитивний - 0,78% (проміле);
- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04 жовтня 2025 року, результат огляду позитивний - 0,78% (проміле);
- іншими письмовими доказами.
Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 1.5, п. 11.10, п. 2.3 «б» та п. 12.3 2.10 «а», п. 2.10 «є» ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апелянта про те, що в матеріалах провадження відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом - не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи. Так, як із відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом та свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, він також погодився на проходження огляду на стан сп`яніння та погодився з результатом даного огляду.
Відтак, на переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю та залишення місця пригоди.
Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.
Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.
Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість постанови судді, неналежність та недопустимість доказів у справі апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП. 
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкцій ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Заліського Богдана Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 17 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1  - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко