ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

28 травня 2026 року	Справа №160/36924/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Управління державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 17.12.2025 року про застосування адміністративно-господарського штрафу №009689, якою з ОСОБА_1 , як з автомобільного перевізника, стягнуто адміністративно-господарський штраф.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Управлінням державного нагляду (контролю) у Дніпропетровський області Державної служби України з безпеки на транспорті 17 грудня 2025 року прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №009689, якою з ОСОБА_1 , як з автомобільного перевізника, стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 гривень. Постанову обґрунтовано тим, що автомобільним перевізником ОСОБА_1 21 листопада 2025 року об 11 годині 20 хвилин, на автодорозі М-30, Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине, 949 км + 826 м., допущено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що підтверджується актом №ОАР 008005 від 21 листопада 2025 року. Управлінням державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області належним чином не визначено та не доведено, що ОСОБА_1 діяв як автомобільний перевізник – фізична особа, яка здійснює за власний кошт перевезення вантажів транспортним засобом. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 24 грудня 2025 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код – НОМЕР_1 ) припинено 20 травня 2025 року. Відтак, ОСОБА_1 не є автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, оскільки не є суб`єктом господарювання, який відповідно до законодавства надає послуги згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що за порушення вимог додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову від 17.12.2025 № 009689. Згідно акту, Акт № ОАР 008005 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21 листопада 2025 року зокрема встановлено таке: «Направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 13.11.2025 № 000180. Під час перевірки виявлено порушення відсутні заповнені тахокарти водія ОСОБА_1 з 24.10.2025 року по 21.11.2025 року включно, або бланк підтвердження діяльності, чим порушено вимоги п. 3 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 року, п. 6.4 наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010 року; ТТН оформлена з порушенням вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутнє РНОКПП автомобільного перевізника, вантажоодержувача. У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» ч. 1 абз. 3 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону. Уся інформація щодо режиму праці та відпочинку водія має бути наявна у водія вантажного транспортного засобу у вигляді роздруківки чи картки водія (якщо на ТЗ встановлено цифровий тахограф), тахокарт (якщо на ТЗ встановлено аналоговий тахограф), бланку підтвердження діяльності (якщо водій не працював, виконував іншу роботу) має бути у водія на час проведення рейдової перевірки і бути в належній і доступній для перевірці формі. Товарно-транспортна накладна або будь-який інший документ на вантаж є документом, що підтверджує факт надання послуг з перевезення вантажу. Дані про перевізника - є істотною умовою ТТН, і якщо в ТТН відсутня істотна умова щодо перевізника, то це буде означати, що вона недійсна, тобто відсутня. Надана під час рейдової перевірки товарно-транспортна накладна №1/30-01 від 20 листопада 2025 року, в якій зазначені дані про автомобільного перевізника – «ФЛП ОСОБА_1 », водій – ОСОБА_1 . Вантажовідправник – ТОВ «Кіндер Вей» (ЄДРПОУ – 33424214), вантажоодержувач – ФОП « ОСОБА_2 », не містить РНОКПП автомобільного перевізника, вантажоодержувача. В момент проведення перевірки, водієм не було надано документів, які б підтверджували належне використання транспортного засобу особою, відмінною від позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року продовжено строк розгляду справи на 90 днів.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
13.11.2025 Управлінням державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області видано направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №ЕНР000180. старшим державним інспекторам (у Дніпропетровській області) Слюсаренку Д.М., Гаук Д.С., Лемешеву А.В. , ОСОБА_3 , Кулиненку С.Ю. для проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортних засобів вантажні, пасажирській перевезення з 17.11.2025 до 23.11.2025.
Згідно акту проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21.11.2025 №008005, старшим державним інспектором державного контролю на наземному транспорті Управління державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Гаук Д.С., на 949 км+826 м, а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізюм, 21.11.2025 о 11 год. 20 хв. на підставі направлення від 13.11.2025 №000180 проведено перевірку ТЗ MERCEDES-BENZ AE9322TC, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 . Посвідчення водія НОМЕР_3 .
ТЗ належить перевізнику ОСОБА_1 .
Згідно акту від 21.11.2025 №008005:
Під час перевірки виявлено порушення відсутні заповнені тахокарти водія ОСОБА_1 з 24.10.2025 року по 21.11.2025 року включно, або бланк підтвердження діяльності, чим порушено вимоги п. 3 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 року, п. 6.4 наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010 року; ТТН оформлена з порушенням вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутнє РНОКПП автомобільного перевізника, вантажоодержувача.
У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» ч. 1 абз. 3 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону.
Пояснення водія про причини порушень: водій від підпису та пояснень відмовився»
Згідно Повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт від 02.12.2025 №102710/26.2/24-25 Управління державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 запрошено для розгляду справи про порушення виявленого під час проведення рейдової перевірки, відповідальність за яке передбачена ст.60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" на 17.12.2025.
Дане повідомлення направлено на адресу електронної пошти 04.12.2025 року.
Управлінням державного нагляду (контролю) у Дніпропетровський області Державної служби України з безпеки на транспорті 17 грудня 2025 року прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №009689, якою з ОСОБА_1 , як з автомобільного перевізника, стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 грн. за порушення ст.48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 ЗУ "Про автомобільний транспорт".
Також судом досліджено товарно-транспортні накладні від 20.11.2025 згідно яких вантажовідправником зазначено ФОП " ОСОБА_2 ".
Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III.
Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Згідно зі статтею 6 Закону № 2344-III постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджений Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті.
Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4 Порядку № 1567).
Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: зокрема, наявність визначених статтею 39 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Статтею 34 Закону № 2344-III передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція № 385).
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385 картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; перевізники - суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.
Згідно з пунктом 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до пункту 3.5 Інструкції № 385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
Отже, водій транспортного засобу, обладнаного аналоговим тахографом, має мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу та заповнені тахокарти - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.
Пунктом 6.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010, передбачено, що у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності. Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.
Під час перевірки водій від пояснень відмовився.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 16.04.2025 № 703, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.2025 за № 666/44072, затверджений вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, який набрав чинності 19.05.2025.
Відповідно до підпункту 6 пункту 1 Розділу 2 переліку наявність та надання водієм для перевірки документів, на підставі яких виконується перевезення для вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тонни: картку водія або інформацію з діючого та повіреного тахографа (заповнені реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти у кількості, встановленій ЄУТР), або бланк підтвердження діяльності, або у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом - роздруковану на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водія (водіїв).
Таким чином, станом на день здійснення перевірки законодавством передбачений вичерпний перелік документів, наявність у водія яких під час перевірки є обов`язковою, зокрема тахокарти або бланку підтвердження діяльності.
Відтак, відсутність у водія під час проведення рейдової перевірки тахокарт або бланку (бланків) підтвердження діяльності з 24.10.2025 року по 21.11.2025 року є порушенням законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком застосування адміністративно-господарського штрафу, визначеного статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.
Положеннями частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ чітко визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону № 2344-ІІІ, застосовується до автомобільних перевізників.
Оскільки водій транспортного засобу ОСОБА_1 на момент проведення рейдової перевірки не надав уповноваженій особі належним чином заповнені тахокарти або бланки підтвердження діяльності (у разі нездійснення водієм у певні дні перевезення вантажу) з 24.10.2025 року по 21.11.2025 року, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно в цій частині прийняв оскаржувану постанову від 17.12.2025р.
Щодо того, що ТТН оформлена з порушенням вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутнє РНОКПП автомобільного перевізника, вантажоодержувача.
Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
дата і місце складання;
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
пункти завантаження і розвантаження.
Верховний Суд у постанові від 19.10.2023 у справі №640/27759/21, аналізуючи положення законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, зазначив, що в контексті належного установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити із того, що у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника.
Верховний Суд зауважив, що основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
Товарно-транспортна накладна є одним з основних документів, що супроводжує перевезення вантажів і використовується як юридичними, так і фізичними особами для об`єднання всіх учасників транспортного процесу (покупця, продавця, перевізника, водія та інших сторін, наприклад, експедиторів).
Відповідно до пункту 11.1 Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/ напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Факт здійснення господарської операції фіксується в товарно-транспортному документі і його наявність є обов`язковою, в такому випадку товарно-транспортний документ є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції.
Таким чином, товарно-транспортна накладна або будь-який інший документ на вантаж є документом, що підтверджує факт надання послуг з перевезення вантажу.
Дані про перевізника - є істотною умовою ТТН.
Судом встановлено, що надана під час рейдової перевірки товарно-транспортна накладна №1/30-01 від 20 листопада 2025 року, в якій зазначені дані про автомобільного перевізника – «ФЛП ОСОБА_1 », водій – ОСОБА_1 . Вантажовідправник – ТОВ «Кіндер Вей» (ЄДРПОУ – 33424214), вантажоодержувач – ФОП « ОСОБА_2 », дійсно не містить РНОКПП автомобільного перевізника, вантажоодержувача.
Відтак в межах даної справи, власника транспортного засобу слід вважати автомобільним перевізником і відповідно він несе відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів, оскільки факт відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону №2344-ІІІ не спростовується матеріалами справи, що насамперед, зумовлює накладення штрафу за таке порушення. Оскільки в момент проведення перевірки, водієм не було надано документів, які б підтверджували належне використання транспортного засобу особою, відмінною від позивача.
Таким чином, під час проведення перевірки водій, в порушення вимог статті 48 Закону № 2344-III, не надав належним чином оформлену ТТН. Тобто, під час спірної перевірки була встановлена відсутність належно оформленої ТТН, що посадовими особами контролюючого розглядалося як відсутність цього документу.
За сукупності наведеного, на переконання суду, спірна постанова винесена відповідачем в межах наданих йому повноважень, із дотриманням процедури її розгляду та прийняття та у відповідності до норм Закону України Про автомобільний транспорт, Порядку №1567 та є правомірною.
Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи та докази, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Оскільки суд відмовив в задоволенні позову, підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови,- відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова