Справа № 692/351/26 
Провадження №  1-кп/692/129/26 
22.06.2026 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року с-ще Драбів 

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря   ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 12026255320000102 від 15.02.2026 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сіверськ, Артемівський район, Донецька область, громадянина України, одруженого, освіта вища, учасника бойових дій, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 у січні 2025 року, точна дата слідством не встановлена, у невстановленому місці, через мережу Інтернет на сайті «ОЛХ», діючи умисно, з метою подальшого протиправного використання підробленого посвідчення водія, достовірно знаючи, що його особисті дані будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа, вступаючи у попередню змову із невстановленою слідством особою, бажаючи настання протиправного наслідку, надав у вказаній Інтернет мережі невідомій особі свої особисті дані та фото, для внесення та виготовлення йому завідомо підробленого документу - посвідчення водія, а саме відомості про свої прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, фотокартку із власним зображенням та зображення особистого підпису.
Як наслідок цього у січні 2025 року, точна дата слідством не встановлена, невстановлена особа у невідомому місці за допомогою відповідної техніки виготовила підроблений документ - посвідчення водія, яке є офіційним документом і надає право керування транспортними засобами та видається в установленому законодавством порядку - серії ВХН 891851 від 31.01.2025 на його ім`я, яке містить його фотозображення та дозвіл керування транспортними засобами категорії «В» та «ВЕ», яке він планував використати для керування транспортними засобами, і надіслала вказаний підроблений документ йому за 11 000грн. засобами поштового зв`язку.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-26/1842-ДД від 24.02.2026, бланк посвідчення водія серія НОМЕР_2 від 31.01.2025 не відповідає бланкам посвідчень водія, які перебувають в офіційному обігу України.
У подальшому ОСОБА_4 , близько 19 год. 10 хв. 14.02.2026, перебуваючи на автодорозі Т-2409, Драбів – Золотоноша, 23 кілометр + 800 метрів, Золотоніського району Черкаської області, будучи учасником дорожнього руху, як водій транспортного засобу, марки ВАЗ 2107 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_3 , в порядку ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України» був зупинений працівником СРПП ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_5 , за порушення п. 2.9. «В» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу вказаного працівника поліції, щодо надання реєстраційних документів на транспортний засіб та посвідчення водія, достовірно знаючи, що він не отримував посвідчення водія у порядку, встановленому Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, та що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 31.01.2025, яке видане на його ім`я, за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу, тим самим є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, надав для перевірки вказане посвідчення водія працівнику поліції, тобто використав завідомо підроблений документ.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-26/1842-ДД від 24.02.2026, бланк посвідчення водія серія НОМЕР_2 від 31.01.2025 не відповідає бланкам посвідчень водія, які перебувають в офіційному обігу України.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується суб`єктом державної реєстрації прав і який надає права, з метою використання такого документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засідання винним у пред`явленому обвинуваченні визнав себе повністю. Пояснив, що дійсно у січні 2026 року через сайт ОЛХ замовив у невідомої особи посвідчення водія на своє ім`я, яке у подальшому придбав за 11 000грн. та у лютому 2026 надав для перевірки на вимогу працівників поліції після його зупинки під час керування транспортним засобом.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.
Окрім повного визнання своєї вини з боку обвинуваченого, його винність підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав у судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що його характеризують.
Суд вважає пред`явлене обвинувачення доведеним, дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується суб`єктом державної реєстрації прав і який надає права, з метою використання такого документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Судом встановлено, що обвинувачений на спеціальних обліках не перебуває, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є учасником бойових дій та особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є необхідним та достатнім призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 70 КК.
Також суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції його від суспільства та буде достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. 
Процесуальні витрати по справі становлять 2674,20грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; 
-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік. 
Покласти на ОСОБА_4 обов?язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2674 грн. 20 коп.
Речові докази по справі: 
- два компакт диски DVD-R із відеозаписами за 14.02.2026 та посвідчення водія серія НОМЕР_2 від 31.01.2025, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження – залишити при матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1