Справа № 159/1884/26
Провадження № 3/159/889/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець ДПСУ, 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №664638 від 25.03.2026 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 25.03.2026 приблизно о 21.40 годині в АДРЕСА_2 за місцем роботи дружини ОСОБА_2 в магазині «Будьмо», вчинив щодо останньої домашнє насильство психологічного характеру, що виразилося у словесних образах нецензурною лайкою, висловлюванні погроз.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Належним чином повідомлений (рекомендоване повідомлення № R067140507072) ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання не подав.
Тому керуючись приписами ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи.
Потерпіла на виклик в судове засідання не з`явилася також. 
Вивчивши матеріали справи, переглянувши долучені до протоколу відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, суддя доходить такого висновку.
Адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно зі статтею 7 Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).
Відповідно до рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо. 
За матеріалами справи ОСОБА_1 поставлено у провину вчинення домашнього насильства у формі психологічного щодо дружини.
Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок яких була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до п.п.3, 4, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Положеннями наведеного Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП). 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладений на суд.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, надані протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №664638 від 25.03.2026; електронний рапорт поліції від 25.03.2026 про надходження зі служби 102 повідомлення від ОСОБА_2 про те, що її чоловік (військовослужбовець) прийшов до неї на роботу в магазин «Будьмо» та не випускає її з магазину та погрожує; заяву та письмові поясненнями ОСОБА_2 від 25.03.2026, в яких остання повідомила, що вони з чоловіком перебувають в стадії розлучення, проживають окремо, однак чоловік не сприймає її намір розлучитися, приходить на роботу та влаштовує скандали; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; відеозапис з нагрудних камер поліцейських, які прибули на виклик в магазин «Будьмо».
Разом з тим, електронний рапорт не є письмовим доказом в розумінні статті 251 КУпАП, він сформований лише за повідомленням заявника. 
З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнає, заперечує факт нецензурної лайки і погроз в адресу дружини та будь-яких інших неправомірних дій щодо неї. На відео зафіксовано, що ОСОБА_1 на підтвердження своєї версії події просить поліцейських допитати свідка (другого продавця магазину) та дослідити відеозапис камери спостереження, встановленої в приміщенні магазину.
Разом з тим, відеозапис, про долучення якого клопотав ОСОБА_1 , та пояснення свідка події до справи не долучені.
Інші докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо дружини, окрім пояснень самої ОСОБА_2 , у матеріалах справи відсутні.
Відтак, у даній справі протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, та письмові пояснення ОСОБА_2 , на противагу яких є пояснення ОСОБА_1 , зафіксовані відеозаписом з нагрудних камер поліції, не є достатніми доказами вчинення особою вказаного правопорушення. 
Суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Провадження у справі необхідно закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП. 
На підставі викладеного та керуючись пунктом 1 статті 247, статтями 251-252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя 
у х в а л и в :

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя	Т. В. Денисюк