Справа № 199/3767/26
(3/199/1337/26) 
ПОСТАНОВА 
іменем України
22.06.2026           місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, отримував посвідчення водія серії НОМЕР_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
за участю: захисника Довгалюк Л.І.,

УСТАНОВИВ:

09.03.2026 о 10:00 годині водій ОСОБА_1 у с. Копані, дорога Т0515, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_2 , з явною ознакою алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку шляхом продуття газоаналізатору «Драгер» або проходження медичного огляду водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт «Судова влада України», в тому числі повідомленням у додаток «Viber», яке доставлено адресату о 12:11 годині 26.05.2026.
Тобто судом прийнято вичерпні заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.
Захисник Довгалюк Л.І. не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній проходить військову службу. 
За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Довгалюк Л.І. просила закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки: 
-в самому протоколі, у пунктах 10, 11, не зазначена інформація про долучення відео, відеозйомка на портативний відеореєстратор працівником патрульної поліції велась 09.03.2026 з 10 год. 07 хв. 26 с. Водночас на даному відео зображений нерухомий автомобіль, який стоїть на узбіччі дороги, хоча в протоколі зазначено, що водій ОСОБА_1 керував ним о 10:00:00 год., що не відповідає дійсності, відеозйомка о 10:00:00 год поліцейськими не здійснювалась, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в цей час чи будь який інший матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується;
-водію не повідомили про причини та законні підстави його зупинки;
-поліцейські не озвучили ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, відсутні докази наявності у нього будь-яких ознак сп`яніння;
-наявне в матеріалах справи направлення на огляд на стан сп`яніння є формальним, видане працівником поліції 09.03.2026 о 10 год 05 хв., ще до початку відеозапису, доданого до протоколу, в направлені не вказано про наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , проте зазначено, що огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер»;
-наявний в матеріалах справи акт огляду є формальним та був виготовлений після складання матеріалів;
- пропозиція огляду військовослужбовцю ОСОБА_1 на стан сп`яніння відбулася з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, оскільки військовослужбовці проходять огляд на стан сп`яніння у порядку саме ст. 266-1 КУпАП.

Вислухавши думку захисника Довгалюк Л.І., вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 610197 від 09.03.2026, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП.
У той же час слід зазначити, що поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив про наявність і таких ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , як: «млява мова» та «шатка хода». 
Проте, виходячи з п. 3 та 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, таких ознак алкогольного сп`яніння, як «млява мова» та «шатка хода» не має. Є ознаки «порушення координації рухів» та «порушення мови», проте вони ОСОБА_1 у вину не інкриміновані. 
У зв`язку із цим слід зазначити, що суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, оскільки, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
За таких обставин при описі суті вчиненого правопорушення суддя не приймає як належні ознаки алкогольного сп`яніння у водія: «млява мова» та «шатка хода», і не посилається на них при описі суті вчиненого правопорушення та оцінки інших доказів, що не спростовує наявність у водія такої ознаки алкогольного сп`яніння, як «запах алкоголю з порожнини рота», що могло бути виявлено виключно поліцейським під час спілкування із водієм та перевірено шляхом проходження водієм огляду на стан сп`яніння і не може бути перевірено в суді, зважаючи на те, що сучасні технології відеозапису запахи не передають;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що у водія ОСОБА_1 була виявлена ознака алкогольного сп`яніння: «запах алкоголю з порожнини рота». Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора не проводився;

- змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.03.2026, з якого убачається, що медичний огляд водія ОСОБА_1 не проводився;

- матеріалом відеозапису працівника поліції, з якого убачається, що водій ОСОБА_1 вийшов з водійського місця автомобіля. На питання працівника поліції: «Алкоголь вживали?», водій ОСОБА_1 відповів: «Ні». Працівник поліції оголосив водію ОСОБА_1 про виявлення у нього такої ознаки алкогольного сп`яніння, як: «запах алкоголю з порожнини рота». Після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору «Драгер» або проїхати в лікарню. Також було роз`яснено право водія відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому поліцейський наголосив на відповідальності у випадку відмова водія проходити огляд на стан сп`яніння. Водій ОСОБА_1 ухилявся від надання відповіді та неодноразово запитував у поліцейських, як можливо «вирішити» цю ситуацію іншим чином, на що водій був попереджений працівником поліції про те, що ведеться відеофіксація його спілкування і інших варіантів не має. Далі працівник поліції знову неодноразово запитував у водія ОСОБА_1 щодо проходження останнім огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 не надавав відповіді. Водію ОСОБА_1 знову було запропоновано продути газоаналізатор «Драгер» на місці зупинки. Зокрема, працівник поліції запитав у ОСОБА_1 : «Будете продувати?», на що ОСОБА_1 відповів: «Ні, я на завдання їду, мені нема коли». На питання працівника поліції: «В лікарню поїдемо?», ОСОБА_1 відповів: «Ні, треба їхати виконувати бойове завдання». Водію ОСОБА_1 були роз`яснені права особи, що притягається до відповідальності, згідно ст. 268 КУпАП. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП через порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку позиції захисника Довгалюк Л.І. про наявність підстав для закриття провадження по справі за п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю такі доводи та позицію необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Приписи статті 266 КУпАП, Правил дорожнього руху, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, надають інспектору поліції виключні повноваження щодо виявлення у водія ознак сп`яніння. 
Тобто це дискреційні повноваження поліцейського і водій, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, повинен виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння або нести відповідальність за безпідставну та необґрунтовану відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Матеріалом відеозапису чітко зафіксовано, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, водію запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі, але, не наводячи об`єктивного обґрунтування, водій відмовився виконувати законні вимоги поліцейського, що суперечить приписам п. 2.5 Правил дорожнього руху. 

Доводи захисника Довгалюк Л.І. про те, що в самому протоколі, у пунктах 10, 11, не зазначена інформація про долучення матеріалу відеозапису до протоколу, а також про те, що відеозйомка на портативний відеореєстратор працівником патрульної поліції здійснена лише з 10 год. 07 хв. 26 с., а на відео зображений нерухомий автомобіль, який стоїть на узбіччі дороги, з урахуванням того, що в протоколі зазначено, що водій ОСОБА_1 керував ним о 10:00:00 год., слід зазначити наступне.
Згідно внутрішнього опису справи, здійсненого інспектором САП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції А.Криворучко, слідує, що до суду була направлена справа разом із відеозаписом, номер аркуша 6.
Матеріал відеозапису працівників поліції розташований на аркуші 6.
Згідно супровідного листа від 13.03.2026 за підписом т.в.о. начальника ВП № 1 майора поліції С.Сапона слідує, що до суду був направлений протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на 5 аркушах та відеозапис.
ОСОБА_1 було відомо про те, що його спілкування з поліцейськими фіксується на бодікамеру, про що свідчить зміст матеріалу відеозапису, а саме: повідомлення ОСОБА_1 про здійснення відеозйомки. 
Таким чином, матеріал відеозапису поліцейського було надано суду працівниками поліції разом із протоколом про адміністративне правопорушення. У такому випадку суддя вважає, що не зазначення у даному протоколі факту долучення до нього матеріалу відеозапису не може впливати на його оцінку, оскільки такий матеріал фактично було надано суду посадовою особою Національної поліції, уповноваженою на збирання доказів. 
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Спеціальними засобами доказування підлягає підтвердженню лише процедура огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначена ст. 266 та ст. 266-1 КУпАП.
Зокрема, ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису виключно під час проведення огляду осіб або, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, застосовує такі засоби для фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що в даній справі поліцейськими виконано, оскільки матеріалом відеозапису зафіксовано як пропозицію водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, так і відмову водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі.
Матеріалом відеозапису зафіксовано факт виявлення ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , пропозиція водію пройти огляд на стан сп`яніння як на місці за допомогою газоаналізатора, так і в медичному закладі та відмову водія проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Викладене свідчить про те, що поліцейські виконали приписи ч. 2 ст. 266 КУпАП та під час здійснення пропозиції водію пройти огляд на стан сп`яніння і його відмову виконувати вимогу згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху застосували технічні засоби відеозапису.
Суддя вважає, що наявний матеріал відеозапису в достатній мірі, з огляду на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП та вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, зафіксував відмову водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП. 
Щодо доводів захисника про те, що матеріалом відеозапису не було зафіксовано автомобіль у русі, не зафіксовано факту керування ним ОСОБА_1 , то слід зазначити, що приписами ст. 266 КУпАП не передбачено обов`язкового фіксування відеозаписом факту руху автомобіля. 
У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.03.2026 зафіксовано, що 09.03.2026 о 10:00 годині водій ОСОБА_1 у с. Копані, дорога Т0515, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_2 . 
ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним автомобілем, про що свідчить матеріал відеозапису, зокрема зміст його діалогу з поліцейськими, його відповіді про те, що він не буде проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки поспішає виконувати бойовий наказ. ОСОБА_1 не скористався своїм правом внести зауваження до змісту протоколу про адміністративне правопорушення і не вніс до вказаного протоколу зауважень з приводу керування ним транспортним засобом, відмовившись від підпису у протоколі. 
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно сукупність досліджених доказів надає судді можливість дійти висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і такий факт доведений наданими суду доказами поза розумним сумнівом.

Суддя критично оцінює доводи захисника про те, що поліцейські не мали підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
По-перше, такі доводи захисника суперечать його же доводам про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Проте, такі доводи захисника суддею відхилені. 
У зв`язку з цим суддя зазначає, що для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не потрібно встановлювати жодної преюдиції вчинення іншого правопорушення чи порушення інших приписів Правил дорожнього руху. 
У будь-якому випадку працівники поліції мали право зупинити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки під час дії Закону України «Про правовий режим воєнного стану» працівники поліції задіяні до операції з пошуку диверсійних груп, в тому числі в містах, наближених до лінії бойових зіткнень, у тилових містах. 
За вказаних обставин дії працівників поліції щодо зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами Закону України «Про правовий режим воєнного стану». 

Доводи захисника про те, що поліцейські не озвучили водію ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про відсутність у справі доказів наявності у нього будь-яких ознак сп`яніння, суддею не приймаються, оскільки такі доводи спростовуються в першу чергу матеріалом відеозапису працівника поліції, згідно якого поліцейський оголосив наявну у водія ОСОБА_1 ознаку алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота.
Про те, що у ОСОБА_1 була виявлена така ознака алкогольного сп`яніння зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння і в протоколі про адміністративне правопорушення.
Сумнів захисника щодо того, яким чином поліцейський виявив дану ознаку алкогольного сп`яніння, суддею не приймаються, оскільки вимогами ст. 266 КУпАП, як і приписами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, не визначено спеціальної процедури виявлення у водія ознак сп`яніння. Тобто виявлення ознак сп`яніння – це дискреції поліцейських і заперечення водія, як і твердження захисника про тверезість ОСОБА_1 , могли бути спростовані лише фактом проходження водієм огляду на стан сп`яніння або на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора або в медичному закладі.

Доводи захисника про те, що наявне в матеріалах справи направлення на медичний огляд водія є формальним, видане працівником поліції 09.03.2026 о 10 год. 05 хв., ще до початку відеозапису доданого до протоколу, зважаючи на те, що в направлені не вказано наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , проте зазначено, що огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер», суддею не приймаються, виходячи з наступного.
Приписи ст. 266 КУпАП, як і Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, не зобов`язують поліцейського складати письмове направлення водія до медичного закладу під відеозапис, тому якщо матеріалом відеозапису не зафіксовано факт складання Направлення, яке міститься в матеріалах справи, це не може автоматично свідчити про порушення процедури збору доказів або свідчити про порушення вимог ст. 266 КУпАП. 
Також слід зазначити, що наявність направлення на огляд водія у закладі охорони здоров`я є для уповноваженого лікаря підставою провести огляд водія на стан сп`яніння у строки, визначені ч. 4 ст. 266 КУпАП, тобто в обов`язковому порядку та за рахунок бюджетних коштів. 
Відповідно таке направлення є обов`язковим для вручення поліцейським лікарю відповідного закладу охорони здоров`я у випадку, якщо особа погодилася пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, зважаючи і на те, що кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. 
Однак водій ОСОБА_1 не бажав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння ані на місці зупинки за допомогою газоаналізатору, ані в закладі охорони здоров`я у присутності поліцейського, тому відсутність у Направленні ознак сп`яніння водія чи відсутність відеофіксації складання письмового направлення на огляд водія до медичного закладу не впливає на висновки судді щодо оцінки дій водія щодо його відмови виконувати приписи п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи захисника про те, що наявний в матеріалах справи акт огляду є формальним та був виготовлений після складання матеріалів, також не впливають на оцінку суддею дій водія ОСОБА_1 щодо невиконання ним приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки в даному випадку водій дійсно не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, тому вказаний акт не засвідчує стану сп`яніння у водія, а лише підтверджує факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що огляд військовослужбовця ОСОБА_1 відбувся з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, є явно необґрунтованими. 
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.
Згідно ч. 3 ст. 15 КУпАП при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
З матеріалів справи слідує, що водій ОСОБА_1 станом на 09.03.2026 дійсно проходив військову службу у Збройних Силах України, проте не обіймав посаду водія транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту та не був військовослужбовцем строкової служби. 
ОСОБА_1 керував легковим автомобілем, який не перебуває на балансі військової частини, належить приватній особі, рухався по дорозі Т0515 загального призначення в с. Копані Донецької області. 
За таких обставин водій ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несе адміністративну відповідальність на загальних підставах, але до нього за вчинення даного правопорушення не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи та адміністративний арешт. 
Таким чином, доводи захисника про те, що під час оформлення адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні військовослужбовця ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом на дорозі загального призначення, обов`язково повинні бути присутніми представники ВСП, не ґрунтується на вимогах КУпАП.
Крім того, у відповідності до п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення за статтею 130 КУпАП мають право складати лише:
1) уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції;
2) уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та внутрішньому водному транспорті.
Здійснювати дії щодо тимчасового вилучення посвідчення водія (стаття 265-1 КУпАП) мають право виключно поліцейські. 
При цьому, як слідує з п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП, уповноваженні на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, мають право складати протоколи лише про адміністративні правопорушення, передбачені: статтею 44, частиною другою і третьою статті 123, статтями 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7, що вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків.
Також слід зазначити, що окремий порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначений у відповідності до ст. 266-1 КУпАП, стосується тих військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, які:
- виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин;
- перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Тобто, процедура огляду на стан сп`яніння, що визначена у ст. 266-1 КУпАП не стосується тих військовослужбовців, які, керуючи транспортними засобами, порушили правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що узгоджується із приписами ч. 1 ст. 15 КУпАП, за якої такі військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. 
Приймаючи до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні докази того, що військовослужбовець ОСОБА_1 09.03.2026 о 10:00 годині у с. Копані виконував безпосередні обов`язки військової служби, відповідно, працівники поліції, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, правомірно застосували до останнього загальний порядок проходження огляду на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, що узгоджується з приписами ст. 255 КУпАП.

На підставі викладеного вважаю, що всі докази, які покладені в основу даної постанови, відповідають положенням ч. 1 ст. 251 КУпАП, тобто є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку – достатніми для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення йому адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 
1) про накладення адміністративного стягнення; 
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 
3) про закриття справи.
Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення. 
Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, отримував посвідчення водія, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.
Тобто законом не передбачено можливість звільнити порушника від сплати судового збору через факт наявності правового статусу військовослужбовця. Відповідно лише військовослужбовець, який під час виконання службових обов`язків, вчинив адміністративне правопорушення може бути звільнений від сплати судового збору. 
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, будучи військовослужбовцем.
Проте, як зазначено вище, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення під час виконання саме службових обов`язків військовослужбовця, у зв`язку з чим підстав для його звільнення від сплати судового збору не вбачається.
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко