Справа № 496/5545/25
Провадження № 2/496/1794/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Кабанової К.С.
представник позивача - ОСОБА_1 , який приймає участь у режимі відеоконференції,
відповідача - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 11168 грн. та моральну шкоду у сумі 20 000 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 12.05.2025 року близько 14:00 год. на вул. Лиманній,10 у с. Чеботарівка у позивача виник раптовий конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин. Відповідач ОСОБА_2 умисно наніс позивачу близько 10 ударів кулаком правої руки в область голови, правого ока, щелепи та лоба, після чого кинув посуд в область лівого передпліччя позивача, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синця повік правого ока, травматичну екстракцію 1,2 лівих зубів верхньої щелепи, синці губ, синці носу та правої скроневої ділянки. Відповідно до п.п.2.3.5, і 4.6 «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» 1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23.06.2025 року у справі №496/3260/25 відповідач був засуджений за вказані дії за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Злочинними діями ОСОБА_2 позивачу завдана матеріальна та моральна шкода. Так, внаслідок травматичної екстракції 1,2 лівих зубів верхньої щелепи, позивач був змушений звертатись за допомогою до КПП «Стоматологічна клініка №3» м. Одеса, де ним було витрачено на відновлення попереднього стану травмованих зубів, відповідно чеків - 11 168 грн.
Крім матеріальної шкоди, позивачу була завдана і моральна шкода. Так, позивач пережив стрес, фізичний біль, приниження, змушений був лікуватись, відвідувати відділ поліції, суд. Таким чином був порушений його нормальний спосіб життя на тривалий час. Він зазнав моральної шкоди, яка супроводжувалась психологічними переживаннями, пов`язаними з страхом за своє життя, безпідставно завданого болю та страждань, пов`язаних із фізичним болем та порушенням нормального способу життя, необхідністю лікування, вимушених витрат та втрати працездатності. Тривалий час не мав можливості нормально харчуватись, перебував на амбулаторному лікуванні у стоматолога, та у подальшому не міг виконувати елементарні дії у побуті так, як відчував головну біль. Життя позивача переслідують негативні переживання, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного соціального життя, внаслідок пошкодження обличчя. Наслідки події, що сталась, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу у побуті, обумовилась необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Таким чином, внаслідок умисних дій ОСОБА_2 , що виявилися у завданні позивачу тілесних ушкоджень, останньому були заподіяні моральні страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат позивач оцінює в 20 000 грн. 
У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Представник позивача - Бондаренко С.Г. у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні позов визнав в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 11 168 грн., в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди просив відмовити, пояснив, що с позивачем були добрі стосунки, вони сусіди по дачам. Просив представника запитати позивача, хто перший вдарив.
Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23.06.2025 року по справі №496/3260/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Вироком суду встановлено, що 12.05.2025 року приблизно о 14:00 год. хвилин, більш точного судом не встановлено, за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин. В ході конфлікту ОСОБА_2 діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, наніс не більше 10 ударів кулаком правої руки в область голови, а саме правого ока, щелепи та лоба, а також кинув посуду в область лівого передпліччя ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця повік правого ока, травматична екстракція 1,2 лівих зубів верхньої щелепи, синці губ, синці носу та правої скроневої ділянки, що, як в сукупності, так і окремо, мають не значні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Позивач, на підтвердження понесених витрат на лікування у сумі 11 168 грн. надав відповідні квитанції про оплату у КНП «Стоматологічна поліклініка №3», ПП «Вита Мед 1».
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до вимог п.п.8,9 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно ч.2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 
У відповідності до приписів ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі статті 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення.
До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення: позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. 
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). 
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що факт її заподіяння підтверджується вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23.06.2025 року у справі №496/3260/25, яким відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та враховуючи визнання відповідачем позову в цій частині, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 11 168 грн. підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 20 000 грн., суд зазначає наступне.
У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, окрім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (ч.1 ст. 1168 ЦК України).
Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Пунктом 4, 5 вказаної постанови Пленуму передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 постанови Пленуму, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. 
При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Позивач стверджує, що діями ОСОБА_2 йому було завдано моральної шкоди, яка супроводжувалась психологічними переживаннями, пов`язаними зі страхом за своє життя, безпідставно завданого болю та страждань, пов`язаних із фізичним болем та порушенням нормального способу життя, необхідністю лікування, вимушених витрат та втрати працездатності. 
Крім того, позивач зазначає, що тривалий час не мав можливості нормально харчуватись, перебував на амбулаторному лікуванні у стоматолога, його життя переслідують негативні переживання, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного соціального життя, внаслідок пошкодження обличчя.
Розмір моральної шкоди є індивідуальним, але при визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості, керується розумністю щодо суми, яку позивач бажає стягнути до пропорційності завданих збитків.
Суд дійшов до переконання, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, що в свою чергу призвело до заподіяння позивачу тілесних ушкоджень, останній зазнав поза розумним сумнівом фізичного болю та страждань, а також душевних страждань внаслідок протиправної поведінки щодо нього самого.
При визначенні розміру грошового відшкодування за завдану моральну шкоду суд враховує: те, що відповідач є інвалідом ІІ групи; характер правопорушення, об`єктом посягання якого є здоров`я потерпілого, форму вини правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, вчиненого ОСОБА_2 - умисне тілесне ушкодження; характер спричинених тілесних ушкоджень та ступінь їх тяжкості - легкі тілесні ушкодження; біль та фізичні страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; глибину спричинення душевних страждань, на які, безумовно, вплинув сам факт заподіяння тілесних ушкоджень; достатність суми відшкодування моральної шкоди для задоволення розумних потреб позивача.
При цьому, з урахуванням усіх в сукупності обставин, суд дійшов висновку, що заявлена для відшкодування сума моральної шкоди 20 000 грн. не є співмірною із заподіяними фізичними та душевними стражданнями. 
Позивачем не доведено, що внаслідок дій ОСОБА_2 порушено нормальний спосіб його життя та втрачено працездатність (повністю/або частково). 
Суд вважає достатнім стягнути з відповідача на корись позивача моральну шкоду у сумі 5000 грн., яка, на переконання суду, буде достатньою для відшкодування зазначеної шкоди та відповідатиме засадам розумності та справедливості.
Враховуючи вищевикладене, позов  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 22, 23, 386, 1166-1167 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 11 168 грн. (одинадцять тисяч сто шістдесят вісім гривень) та моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 
В іншій частині позовну заяву - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено 01.05.2026 року.

Суддя     М.Л. Пасечник