Справа № 757/28942/25-п Головуючий в суді І інстанції - Константінова К.Е.
Провадження № 33/824/1490/2026 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд
в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Александрова Д.О. (в режимі ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Александрова Д.О. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2025 року,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2025 року 
ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 01.06.2025 о 00 год. 46 хв. в м. Києві, на вул. Володимирський узвіз, в порушення п. 2.9.а Правил дорожнього руху керувала автомобілем Хюндай, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Драгер», результат - 2.03%, що зафіксовано на нагрудні боді-камери № 473634 та 477754 працівників поліції.
У апеляційній скарзі захисник Александров Д.О. вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав про те, що судом першої інстанції було порушено право на участь та належне повідомлення, оскільки ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи на 08.11.2025 року, коли особу не допустили до приміщення суду через неробочий день, а захисник не був поінформований взагалі. Також зазначив про те, що судом було проігноровано клопотання захисника про закриття провадження у справі, яке було подане та зареєстровано до дати розгляду справи. Попри наявність у матеріалах справи цього клопотання, суд не зазначив в оскаржуваній постанові ні про наявність чи участь захисника, ні про саме клопотання, ні про будь - який з наведених у вищевказаному клопотанні доводів, а також не навів мотиви їх відхилення та не вирішив питання щодо заявлених вимог про допит свідка й витребування доказів. Також вказав, що суд не навів жодних даних щодо змісту й тривалості записів із бодікамер працівників поліції, не пояснив, які саме фрагменти переглядав, та не мотивував, у який спосіб усунуто сумніви щодо ключової ознаки складу - факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у конкретний час і у конкретному місці. Вважає, що за відсутності такого аналізу висновок про доведеність факту «керування» ґрунтується на припущенні, а не на результаті повного й об`єктивного судового дослідження доказів. Також зазначив про те, що показник приладу «Драгер» набуває доказового значення лише за умови доведеного факту керування та дотримання процедури отримання такого результату, а оскільки у клопотанні захисника від 07.11.2025 року ставилось питання про відсутність безперервної фіксації події та недоведеність факту керування, суд був зобов`язаний мотивовано відповісти на ці доводи, що не було зроблено. За таких обставин, просив оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Вислухавши пояснення:
ОСОБА_1 та її захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;
свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Александрова Д.О. до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Висновки судді про доведеність події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на неї стягнення за цією статтею.
Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1  порушила вимоги п.2.9 а ПДР, оскільки керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1  призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 стоїть на дорозі. В ході спілкування останньої з працівниками поліції та муніципальної охорони ОСОБА_1 жодного разу не вказала про те, що не керувала транспортним засобом. З вказаного відеозапису також вбачається, що працівники поліції були викликані за повідомленням працівників муніципальної охорони. При цьому один з працівників муніципальної охорони, а саме ОСОБА_4 вказував, що ОСОБА_1 разом зі своїми подругами вживали алкогольні напої під час дії комендантської години. Після того, як їм було зроблено зауваження, ОСОБА_1 разом з подругами попрямували до автомобіля та намагались поїхати з місця події, однак були зупинені працівниками муніципальної охорони та на місце був викликаний наряд поліції. Дані обставини також підтверджуються наявним в матеріалах справи рапортом інспектора УПП в м. Києві Шевель О.М. та письмовими поясненнями ОСОБА_4 . Відтак, на думку суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є цілком доведеним.
Щодо доводів захисника про проведення розгляду справи судом без участі ОСОБА_1 та захисника, то слід зазначити, що право  ОСОБА_1 та її захисника на участь у розгляді справи було поновлено судом апеляційної інстанції. ОСОБА_1 та її захисник брали участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, їм була надана можливість дати свої пояснення та надати до суду докази. Разом з тим, надані ОСОБА_1 та її захисником докази не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та необхідності накладення на неї адміністративного стягнення.
Суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга не містить доводів на спростування того факту, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були допитані в суді апеляційної інстанції, оскільки показання вказаних свідків є суперечливими та такими що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. без задоволення. 
Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. залишити без задоволення. 
Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1  залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька