г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/1054/26
Номер провадження 2/213/1102/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої – судді Хмельової С.М., 
за участі секретаря судового засідання – Ємельянцевої Т.С.,
за відсутності сторін,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

У С Т А Н О В И В:
До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач – АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву від 22 червня 2022 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. На підставі заяви йому було відкрито картковий рахунок, надана кредитна картка та встановлено початковий кредитний ліміт. Відповідач своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості. Станом на 15 лютого 2026 року заборгованість відповідача становить 43 849,07 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 35 158,49 грн, заборгованості за простроченими відсотками – 8 690,58 грн. Позивач просить стягнути зазначену заборгованість на свою користь. 
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом своєчасно і належним чином.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив. 
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
10 березня 2026 року позовна заява надійшла до суду.
18 березня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Дослідивши письмові матеріали справи, судом вважає встановленими такі обставини.
03 вересня 2021 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 укладено договір банківського рахунку, який складається із Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.
22 червня 2022 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 укладено договір банківського рахунку, який складається із заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідних розділів Умов та Правил надання банківських послуг. Заява містить істотні умови договору про споживчий кредит, зокрема кредит надається на споживчі цілі, тип кредиту – відновлювальна кредитна лінія. Процентна ставка: 42 % (для карт Універсальна), 40,8 % (для карт Універсальна Gold). Заявою передбачені і інші умови користування кредитною карткою, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання зобов`язань.
22 червня 2022 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому є інформація про відсоткові ставки за кредитом. 
16 листопада 2022 року відповідачем також підписана заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, чим приєднався до відповідних розділів Умов та Правил надання банківських послуг та уклав змішаний договір з АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: договір банківського рахунку, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «кредитна картка», «оплата частинами», «миттєва розстрочка». 
За умовами договору банк видавав відповідачу кредитні картки та надав кредит у виді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується відповідними довідками банку. Так, із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача ОСОБА_1 , видно, що 22 червня 2022 року відбувся старт карткового рахунку та встановлено кредитний ліміт в розмірі 0 грн. У подальшому кредитний ліміт періодично змінювався, зокрема 06 березня 2025 року встановлений у розмірі 35 000,00 грн, 01 жовтня 2025 року – зменшено до 0,00 грн.
Із виписки за договором за період з 22 червня 2022 року по 17 лютого 2026 року видно операції за картками, зокрема оплата товарів та послуг, переказ зі своєї картки, поповнення своєї картки тощо.
Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за договором станом на 15 лютого 2026 року становить 43 849,07 грн, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 35 158,49 грн, заборгованості за простроченими відсотками – 8 690,58 грн.
Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано.
Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Встановлено що заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 03 вересня 2021 року та 16 листопада 2022 року підписані відповідачем із застосуванням цифрового власноручного підпису.
Згідно з п.п.5 п. 3 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 151 від 13 грудня 2019 року (далі – Положення), цифровий власноручний підпис – власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом.
Цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення (п. 6 Положення).
Підписавши заяву, відповідач погодився на використання простого електронного підпису при взаємодії з банком, зокрема ОТР-пароль, QR-код, підпис стілусом на планшеті.
Заява від 22 червня 2022 року підписана за допомогою ОТР-пароля.
Таким чином, між сторонами укладено електронний договір. 
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень статті 11 вказаного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Як передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази, надані сторонами. 
Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі не надав, доводи позивача щодо порушення його права на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, а також щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд дійшов переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 207, 525, 526, 530, 611, 626, 628, 639, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 7, 12, 13, 79-81, 89, 141, 247, 258, 263-265, 274, 279, 280, 282, 354, 355 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором б/н від 22 червня 2022 року у розмірі 43 849 (сорок три тисячі вісімсот сорок дев`ять) грн 07 коп., що складається із: заборгованість за тілом кредиту – 35 158,49 грн, заборгованість за простроченими відсотками – 8 690,58 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", код ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: вул. Грушевського, буд.1Д, м. Київ, 01001.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Дата складення повного судового рішення – 22 червня 2026 року.

Суддя    С.М. Хмельова