Справа № 954/153/26
Номер провадження 2/954/1568/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Каневського В. О.,
за участю секретаря судового засідання Ферко Г. М.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом представника позивачів ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Новокаховської міської ради Херсонської області, Новокаховської міської військової адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивачів ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Новокаховської міської ради Херсонської області, Новокаховської міської військової адміністрації, зазначивши третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивачів ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову посилалася на те, що позивачі є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу від 21.01.2000 про придбання частини квартири спільного проживання позивачем ОСОБА_3 . В подальшому дана квартира стала одним об`єктом в результаті приєднання придбаної кімнати. Співвласники квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_7 померли ІНФОРМАЦІЯ_1 та 04.02.2018 відповідно. Спадкоємцем їхніх часток стала ОСОБА_5 та частки квартири зареєстрована за нею в Державному реєстрі речових прав нерухоме майно. Таким чином, позивачам належить по 1/6 частці даної житлової квартири. Оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачено. На даний час з 2022 року дане майно знаходиться на тимчасово окупованій території, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їx обтяжень інформація про реєстрацію права власності на 2/3 частини квартири відсутня.
28 жовтня 2025 року було отримано рішення про відмову у здійсненні 8155946 Державної реєстрації права власності на нерухоме майно № 854 якого зазначено, що підставою для відмови стало те, що заявником не надано оригінал свідоцтва про право власності на житло від 11.01.2000, договір купівлі-продажу містить ознаки ламінування, що унеможливлює встановити його оригінальність. Також заявник не подав, а реєстратор не отримав у порядку. визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомостей реєстрів, автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять інформацію про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року за адресою де знаходиться будинок в якому розташована квартира. Крім того, державному реєстратору не вдалося отримати відомості від Каховського БТІ, оскільки воно залишилося на окупованій території та архіви вивезені на підконтрольну території України не були. 
Таким чином, позивачі не можуть підтвердити своє право власності перед третіми особами з метою державної реєстрації нерухомого майна та в подальшому не зможе реалізувати своє право на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у зв`язку з чим представник позивачів просила визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 80, 3 кв.м., по 1/6 частині за кожним.
Представник позивачів у судовому засіданні просила позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх.
Представник відповідача у підготовче засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Приміщення квартири спільного заселення за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 згідно з розпорядження виконкому Новокаховської міської ради народних депутатів від 11.01.2000, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Новокаховської міської ради народних депутатів 11.01.2000. У свідоцтві зазначено, що квартира має загальну площу 55,3 кв. м.
На звороті зазначеного вище свідоцтва міститься інформація про те, що вказані у цьому документі кімнати зареєстровані на праві спільної сумісної власності Каховським державним бюро технічної інвентаризації та записано до реєстрової книги за №8781/37.
За договором купівлі-продажу від 21.01.2000, посвідченого держаним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Тихомировим Л. В., зареєстрований у реєстрі за №2-99, ОСОБА_3 придбав 31/100 частки трикімнатної квартири спільного заселення АДРЕСА_2 , складається із ззагальної площі 25,0 кв. м.
На звороті зазначеного вище договору міститься інформація про те, що вказана у цьому документі частка квартири зареєстрована Каховським БТІ на праві приватної власності та записано до реєстрової книги за №8781/37 13.03.2000.
Вказана квартира складається з трьох житлових кімнат площею 54,0 кв.м.: 24,3 кв. м., 13,1 кв. м., 16,6 кв. м, кухні площею 7,8 кв.м, ванної кімнати площею 2,5 кв.м, вбиральні 1,1 кв.м, коридору 13,3 кв.м., обладнана балконом 2,3 кв.м., має загальну площу 80,3 кв.м., згідно з копією технічного паспорту на квартиру.
ОСОБА_10 та ОСОБА_9 уклали шлюб 02.09.2022, після укладення якого позивч набула прзвище « ОСОБА_11 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно Уманським відділом ДРАЦС в Уманському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 29.11.2025, актовий запис №821.
ОСОБА_12 та ОСОБА_8 уклали шлюб 28.09.2013, після укладення якого позивач набула прізвище « ОСОБА_13 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Відділом ДРАЦС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №914.
Співвласники квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_7 померли ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно, що підтверджується:
- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 від 29.11.2025, виданого повторно Уманським відділом ДРАЦС в Уманському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис №106;
- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 від 29.11.2025, виданого повторно Уманським відділом ДРАЦС в Уманському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис № 535.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав №459258502 від 05.01.2026, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири, загальної площі 80,3 кв. м., житлова площа 54,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно з копією рішення про відмову у здійсненні №8155946 Державної реєстрації права власності на нерухоме майно № 854 якого зазначено, що підставою для відмови стало те, що заявником не надано оригінал свідоцтва про право власності на житло від 11.01.2000, договір купівлі-продажу містить ознаки ламінування, що унеможливлює встановити його оригінальність. Також заявник не подав, а реєстратор не отримав у порядку. визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомостей реєстрів, автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять інформацію про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року за адресою де знаходиться будинок в якому розташована квартира. Крім того, державному реєстратору не вдалося отримати відомості від Каховського БТІ, оскільки воно залишилося на окупованій території та архіви вивезені на підконтрольну території України не були. 
Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У цій справі позивачі були вимушені звернутися до суду з позовом, оскільки держава фактично не визнає за ними права власності на нерухоме майно, про що свідчить відмова державного реєстратора у проведенні реєстраційних дій.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч.4 ст.3 цього Закону).
У цій справі державний реєстратор позбавлений можливості перевірити інформацію щодо фактів оформлення та/або реєстрації права власності на 2/3 частки спірного майна за період із січня 2000 року, коли позивачі набули право власності на спірне майно, до 01.01.2013, коли повноваження з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно були передані місцевими органами державної реєстрації прав.
Проте, відсутність об`єктивної можливості підтвердити факт оформлення та/або реєстрації права власності за позивачем на спірне майно у зв`язку зі знищенням будівлі, бази даних та документації КП «Новокаховське бюро технічної інвентаризації», а також відмова (незалежно від її правомірності) державного реєстратора провести реєстрацію права власності на спірне майно за позивачем, створили ситуацію, при якій позивач не може реалізовувати свої правомочності як власник майна, зокрема, щодо розпорядження цим майном, отримання передбаченої законом компенсації за знищення або пошкодження майна внаслідок збройної агресії російської федерації проти України тощо.
В той же час, Конституція України у статті 41 гарантує непорушність права власності та усі три правомочності власника: володіти, користуватися та розпоряджатися.
Невизнання державою права власності позивача на спірне майно є втручанням у це право, яке не переслідує легітимну мету та не є необхідним у демократичному суспільстві, а отже порушує гарантії, закріплені у статті 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за позивачем, а не за іншою особою.
У вищевказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою.
У справі за позовом представника позивачів ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність реєстрації права власності на 2/3 частки спірного майна за будь-якою іншою особою. При цьому у позивачів наявне документи (свідоцтво про право власності, договір купівлі-продажу) про право власності майна, але з причин, які зазначені вище, ці документи не надають змоги позивачам беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, наслідком чого має бути державна реєстрація такого права.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки під час розгляду справи були підтверджені обставини, на які позивачі посилаються як на підставу свого позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10, 13, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивачів ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Новокаховської міської ради Херсонської області, Новокаховської міської військової адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивачів ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 80,3 кв.м.
Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 80,3 кв.м.
Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 80,3 кв.м.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.
Реквізити сторін:
Представник позивачів - Кушнеренко Тамара Валеріївна, адреса для листування: АДРЕСА_3 ;
Позивач – ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
Позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ;
Позивач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ;
Відповідач - Новокаховська міська рада Херсонська область, місцезнаходження: пр-т Дніпровський, буд. 23, м. Нова Каховка, Каховський район, Херсонська область, 74900),
Відповідач - Новокаховська міська військова адміністрація, місцезнаходження: пр-т Дніпровський, буд. 23, м. Нова Каховка, Каховський район, Херсонська область, 74900);
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивачів - ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомо.

Суддя	В.О. Каневський