РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року 	справа № 580/3298/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання Д.О.Сніцар розглянув у письмовому провадженні за правилами статті 287 КАС України адміністративну справу №580/3298/26 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (провулок Музейний 2Д, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 43315602) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, ухвалив рішення.
І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ
01.04.2026 вх.№17268/26 позивач у позовній заяві просить: 
– визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження ВП №78112633 від 09.01.2026.
14.05.2026 суд прийняв адміністративний позов до розгляду та відкрив спрощене провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, розгляд і вирішення справи вирішив здійснювати одноособовим складом суду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з урахуванням вимог ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА
В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що на виконанні у відповідача перебував виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 №580/5125/24 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 03 жовтня 2023 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням виплачених коштів.
Відповідач прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження від 09.01.2026, Позивач вважає оскаржувану постанову - індивідуальний акт відповідача протиправною - порушено право на повагу мирно володіти майном та фінансові інтереси, тому належить скасуванню судом як передчасну за відсутності здійснених виплат.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався, копію ухвали про відкриття провадження та матеріали адміністративного позову отримав в підсистему Електронний суд, що підтверджується довідкою про доставку в матеріалах справи.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №580/5125/24 від 16.12.2024 зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 03 жовтня 2023 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням виплачених коштів. 16.05.2025 Відділом примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконавчого листа №580/5125/24 від 20.03.2025 Черкаського окружного адміністративного суду про зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 03 жовтня 2023 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням виплачених коштів.
20.06.2025 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист від боржника ГУ ПФУ в Черкаській області про те, що рішення суду виконане, а саме: Головним управлінням проведене нарахування щомісячної доплати та нараховано суму доплати у сумі 34879,16 грн, яка включена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Головним управлінням здійснені заходи, спрямовані на виконання рішення суду, зокрема: проведений перерахунок пенсії та додатково нарахована сума доплати, сума доплати становить 34879,16 грн.
17.06.2025 встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що складений відповідний акт. В зв`язку з невиконанням рішення суду, керуючись ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження на Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області накладений штраф у сумі 5100 грн та надано повторно десятиденний строк для виконання рішення суду.
11.09.2025 на адресу Черкаського окружного адміністративного суду, державним виконавцем направлена заяву про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №580/5125/24 від 20.03.2025 в порядку ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2025 відмовлено у задоволені заяви державного виконавця.
09.01.2026 встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що складений відповідний акт, у зв`язку з невиконанням рішення суду, керуючись ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» на Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області накладений повторний штраф у сумі 10200 грн.
31.03.2026 позивач поштою отримав постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №78112633) від 09.01.2026 Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Постанова винесена у зв`язку з тим що державним виконавцем направлено до органу досудового розслідування (Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області) повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а саме: за не виконання рішення суду, яке не може бути виконано без участі боржника.
Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження від 09.01.2026 №78112633 протиправною, позивач звернувся до суду. Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.
VІ. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України “Про виконавче провадження” від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон №1404).
Згідно із ч.1 ст.1 Закону №1404 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України “Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів”. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404 на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно із п. 1 ч.2 ст. 18 Закону №1404 обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Загальний порядок виконання рішень судів про стягнення боргу врегульований положеннями статтями 48-62 Закону №1404, а порядок виконання рішень немайнового характеру - нормами статей 63-67 Закону №1404.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону №1404 серед підстав для закінчення виконавчого провадження передбачає надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
VІІ. ОЦІНКА СУДУ
Постанова про закінчення виконавчого провадження від 09.01.2026 №78112633 винесена на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону №1404 - виконавче провадження належить закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону через неможливість виконання рішення без участі боржника. Вирішуючи питання щодо правомірності постанови державного виконавця, суд зазначає таке.
Рішення, яке приймається суб`єктом владних повноважень у межах його дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає усім критеріям, що визначені частиною другою статті 2 КАС України (висновки ВС у справі №380/13558/21).
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно із ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Судове рішення, що набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. 
Суд під час вирішення справи керується принципом верховенства права (складовою якого є правова визначеність), відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Саме на державу покладений обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
Відповідно до рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів № 13 (2010) “Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень” в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення.
Закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону №1404 можливо лише за умови виконання послідовності указаних виконавчих дій, а саме: накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин); накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин); звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.
Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.
Для вирішення спору суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 25 листопада 2020 року у справі №554/10283/18 відповідно до яких не виконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18 червня 2019 року у справі №826/14580/16 (пункти 40-43) підтримав правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.
КАС ВС у справі № 560/523/19, переглядаючи судові рішення про накладення на начальника ГУ ПФУ штрафу, погодився із судами попередніх інстанцій, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, статтями 14, 370 КАС України. Проаналізувавши фактично вчинені ГУ ПФУ дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність законодавству, перевіривши дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, КАС ВС дійшов висновку про необхідність скасування рішень судів попередніх інстанцій у частині накладення штрафу. 
Питання про накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо відсутні докази, що б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання. Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.
На виконання рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №580/5125/24 боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснений перерахунок пенсії позивача та нарахована сума доплати для виплати, що включена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Беручи до уваги, що рішення суду у справі № 580/5125/24 у частині виплати перерахованої пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області не виконане з поважних причин у контексті обставин фінансування дефіциту в умовах дії режиму воєнного стану, то державний виконавець у спірних правовідносинах діяв без достатнього врахування обов`язку, передбаченою ч.1 ст.18 Закону №1404, тому спірна постанова про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно за відсутності доказів на підтвердження фактичного і повного виконання судового рішення з продовженням вжиття вичерпних заходів для виконання рішення суду, що набрало законної сили у контексті позитивних обов`язків держави.
Вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) є належними, проте недостатніми заходами для забезпечення повного виконання судового рішення. Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно за відсутності доказів, що би підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів задля виконання у контексті виплати коштів. Подібні висновки сформульовані у постанові Верховного Суду від 8 грудня 2022 року у справі №457/359/21.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах №826/14580/16, №554/10283/18.
VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Беручи до уваги, що відповідачем не надано суду доказів повного виконання боржником рішення суду у справі №580/5125/24 з урахуванням забезпечення виплати перерахованої пенсії, суд дійшов висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 09.01.2026 №78112633 прийнята передчасна за відсутності правових підстав, вказаних у ст.39 Закону №1404, тому визнає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що належить задовольнити.
ІХ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору (особа з інвалідністю ІІ групи), підстави для розподілу судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 287, 293, 295-297 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 09.01.2026 ВП №78112633 про закінчення виконавчого провадження.
Судові витрати не належать розподілу.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255, 272 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.6 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.
Копію рішення направити сторонам справи:
позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];
відповідач: Київське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України [провулок Музейний 2Д, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 43315602]. 
Рішення суду складене 15.06.2026.

Суддя 	Лариса ТРОФІМОВА