ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6757/26 Справа № 185/5728/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Головін В.О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Никифоряка Л.П., Халаджи О.В.
за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником,
- за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Повалій Олена Василівна,
на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2026 року, -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
23 січня 2026 року адвокат Повалій Олена Василівна, звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про заміну сторони її правонаступником, в інтересах ОСОБА_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2026 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
22.04.2026 року від  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Повалій Олена Василівнанадійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2026 рокута ухвалення нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну сторони її правонаступником.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що присуджені судом кошти у вигляді відшкодування моральної шкоди, що не були отримані за життя позивача, є його майновим правом вимоги і входять до складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України. Відтак дружина померлого як спадкоємець має безумовне право на заміну стягувача у виконавчому провадженні та отримання присуджених коштів у повному обсязі. Отже, якщо правовідносини допускають правонаступництво, смерть сторони не є підставою для припинення виконання. Тому, грошові зобов`язання померлого входять до складу спадщини і можуть бути предметом заміни сторони.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
18.05.2026 року від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Повалій Олена Василівна та залишити без змін ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2026 року.

СУДОВІ ВИКЛИКИ
Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.119-120).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.
Смерть ОСОБА_3 – позивача у справі 185/5728/25, настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ухвалення рішення про відшкодування йому моральної шкоди.
По своїй суті право на компенсацію моральної шкоди є особистим, оскільки внаслідок заподіяння моральної шкоди відбувається негативний вплив на особисті немайнові блага фізичної особи. Саме тому у частині третій статті 1230 ЦК передбачено правило, що спадкується право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.
У випадку якщо спадкодавець звернувся до суду з вимогою про компенсацію моральної шкоди й помер на стадії розгляду справи не допускається процесуальне правонаступництво за вимогою про компенсацію моральної шкоди.
Таким чином, право на компенсацію моральної шкоди, що не була присуджена за життя особи, не спадкується, а тому у випадку смерті особи до ухвалення рішення про компенсацію моральної шкоди матеріального та процесуального правонаступництва за такою вимогою не відбувається.
Отже, в даному випадку право на відшкодування моральної шкоди не успадковується, так як спадкодавець - ОСОБА_3 помер до ухвалення рішення у справі про відшкодування моральної шкоди.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 1230 ЦК України, до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.
У випадку якщо спадкодавець звернувся до суду з вимогою про компенсацію моральної шкоди й помер на стадії розгляду справи не допускається процесуальне правонаступництво за вимогою про компенсацію моральної шкоди.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той час, як рішення про відшкодування моральної шкоди було ухвалене 20 червня 2025 року.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовуються тим, що в даному випадку право на відшкодування моральної шкоди не успадковується, так як спадкодавець - ОСОБА_3 помер до ухвалення рішення у справі про відшкодування моральної шкоди, а отже на момент його смерті такого рішення не існувало, тобто не має чого успадковувати.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Повалій Олена Василівна залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 26.05.2026 року.

Судді: