ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
15 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/19764/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Сафронової С.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року в адміністративній справі №160/19764/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , у якій з урахуванням уточнень від 28.07.2025 року, просить суд:
-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 ) щодо невидачі ОСОБА_1 при переведенні з Військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_4 (код НОМЕР_5 ) - оригіналу речового атестату; - оригіналу грошового атестату; - оригіналу атестату військовослужбовця, згідно додатку № 10 до Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України , , затвердженої Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359; оригіналу диплому ОСОБА_2 про навчання в Військовій академії (м. Одеса) від 12.07.2024 року;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 ) скласти та видати ОСОБА_1 , станом на 09 жовтня 2024 року (дату його переведення до Військової частини НОМЕР_4 (код НОМЕР_5 ): оригінал грошового атестату; оригінал атестату військовослужбовця, згідно додатку №10 до Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359; видати ОСОБА_1 оригінал диплома ОСОБА_2 про навчання в Військовій академії (м. Одеса) від 12.07.2024 року. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду завдану бездіяльністю у сумі 100 000 грн. та судові витрати. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Військова частина НОМЕР_1 не повернула позивачу оригінал диплома про навчання в Військовій академії (м. Одеса); оригінал сертифікату про проходження навчання військової справи в Румунії.
Слід зазначити, що позивач забезпечувався фінансовим, речовим забезпеченням та забезпеченням зброї на підставі наказів Відповідача 1.
З огляду на викладене, Відповідач 1 в період проходження служби позивачем (з 15.07.2024 року по 09.10.2024 року) перебував на фінансовому забезпечені та інших видах забезпечення у Відповідача 2 та не здійснював нарахувань та розрахунків у зазначений період, відповідні атестати складалися і надавалися військовою частиною НОМЕР_2 на базі якої була створення військова частина НОМЕР_1 .
Вказує, що Військова частина НОМЕР_2 - не передала позивачу при його переведенні та виключенні із особового складу, а також не оформила та не видала на даний час: оригінал речового атестату; - оригінал грошового атестату;- оригінал атестату військовослужбовця, згідно додатку № 10 до Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України.
Також, позивач вказує, що йому при вибутті як з Військової частини НОМЕР_1 , мав бути виданий службою РАО Військової частини НОМЕР_1 , атестат військовослужбовця, згідно додатку №10 до Інструкції про організаціютобліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України(пункт 17 розділу І), на підставі якого ОСОБА_1 вже в Військовій частині НОМЕР_6 мала відбулась видача особистої зброї та боєприпасів військовослужбовцям, що так здійснено і не було.
Також посилається, що відповідачами було завдано йому моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 100 000,00 гривень.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із цим позовом. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невидачі ОСОБА_1 при переведенні з Військової частини НОМЕР_1 до Військової частини НОМЕР_4 оригіналу речового атестату; - оригіналу грошового атестату; оригіналу атестату військовослужбовця, згідно додатку № 10 до Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 скласти та видати ОСОБА_1 , станом на 09 жовтня 2024 року (дату його переведення до Військової частини НОМЕР_4 : оригінал грошового атестату; оригінал атестату військовослужбовця, згідно додатку № 10 до Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Військова частина НОМЕР_2 - не передала позивачу при його переведенні та виключенні із особового складу, а також не оформила та не видала на даний час: - оригінал речового атестату; - оригінал грошового атестату;- оригінал атестату військовослужбовця, згідно додатку № 10 до Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України. Зазначає про те, що саме Військова частина НОМЕР_2 здійснювала позивачу нарахування та виплату грошового забезпечення, а тому сама по собі відсутність у списках особового складу Військової частини НОМЕР_2 позивача не є підставою для відмови в позові.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач проходив військову службу в Військовій частині НОМЕР_7 в період з 19.04.2024 року по 04.06.2024 року.
З 04.06.2024 по 12.07.2024 року проходив навчання в Військовій академії (м. Одеса) за програмою підготовки осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які мають ступінь освіти не нижче «бакалавра».
В період з 15.07.2024 року по 09.10.2024 року (2 місяці 26 днів) Позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.07.2024 вих. № 125 Позивача - молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 12.07.2024 вих. № 1063 на посаду командира 2 піхотного взводу 2 піхотної роти НОМЕР_8 піхотного батальйону, який прибув з військової академії м. Одеси, з 15.07.2024 зарахувати до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
05.10.2024 року згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.10.2024 вих. № 11, Позивача знято зі всіх видів забезпечення у зв`язку з самовільним залишення військової частини або місця несення служби.
07.10.2024 року згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.10.2024 вих. № 13 Позивача вважати таким, що повернувся після самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 07.10.2024 вих. № 173, призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини Позивачем.
09.10.2024 року згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.10.2024 вих. № 15 Позивача вважати таким, що справи та посаду здав і вибув із військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_4 .
З 09.10.2024 року позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2025 вих. №225 були внесені зміни до наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2024 року вих. №125 та п. 85; від 05.10.2024 року вих. №11 та п. 10.1; від 07.10.2024 вих. № 13 та п. 10.1; від 09.10.2024 року вих.№15 та п. 16; від 27.09.2024 року вих. №2 та п. 4 яким були внесені зміни та викладені у такій редакції: «…молодший лейтенант ОСОБА_3 , командир другого піхотного взводу другої піхотної роти першого піхотного батальйону…».
Відповідно до рекомендаційного листа Військової частини НОМЕР_6 №1479/1/4005 ОСОБА_1 запропонована посада начальника групи обставин та умов вчинення правопорушень військової частини НОМЕР_6 , штат 57/646-01, шпк «старший лейтенант», ВОС – 0210003.
15 лютого 2025 року ОСОБА_1 переведений з Військової частини НОМЕР_4 до Військової частини НОМЕР_6 де продовжує проходити військову службу по цей час.
Згідно наказу командира (по стройовій частині) Військової частини НОМЕР_6 від 16.02.2025 року № 47: молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних сил України (по особовому складу) № 30 від 11 лютого 2025 року на посаду начальника групи з`ясування обставин причин та умов вчинення правопорушень Військової частини НОМЕР_6 , зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення і наказано вважати таким, що з 16 лютого 2025 року справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою згідно 17 тарифного розряду, з посадовим окладом 4090 гривень на місяць, шпк «Старший лейтенант», ВОС 0210003.
Позивач у позові стверджує про те, що грошовий та речовий атестат, атестат про зброю при переведенні йому не видавався.
Також, позивач у позові зазначає про те, що йому не було повернуто оригіналів документів про освіту, а саме - оригінал диплома Військової академії (м. Одеса); сертифікат про проходження навчання в Румунії.
Так, на запит з Вч НОМЕР_6 від 05.04.2025 року до Вч НОМЕР_4 щодо надання документів ОСОБА_1 – було надана інформація командиром Військової частини НОМЕР_4 , що особова справа до Вч НОМЕР_9 не надходила. 
З Військової частини НОМЕР_1 на момент переведення не були передані до Військової частини НОМЕР_4 , в тому числі документи: -оригінал диплома про закінчення офіцерської академії в м. Одеса -сертифікат навчання в Румунії; -фінансовий атестат; речовий атестат; -РАО атестат(зброя).
05.05.2025 року у відповідь на адвокатський запит Відповідачем Військовою частиною НОМЕР_10 було знайдено та надіслано ОСОБА_1 його атестат військовослужбовця про речове майно від 21.11.2024 року № 781.
У відповідь на скаргу позивача - разом із листом від 29 травня 2025 року № 627 ФЕС Військової частини НОМЕР_10 позивачу було передано також копію грошового атестату, однак, як стверджує у позові позивач, оригінал не було передано.
Позивач у позові вказує, що оригінали вказаних документів при переведення позивача – йому не видавались. Також, зазначає про те, що Військова частина НОМЕР_1 не повернула позивачу оригінал диплома про навчання в Військовій академії (м. Одеса); оригінал сертифікату про проходження навчання військової справи в Румунії.
Враховуючи наведене, вказані обставини стали підставою для звернення до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 за №280 "Про організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту" затверджено Правила організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Правила №280).
Додатком 16 Правил № 280 визначено форму грошового атестату.
В силу пункту 11.1 Правил № 280 грошовий атестат видається військовослужбовцю військовою частиною, в якій він перебуває на грошовому забезпеченні, у таких випадках: - вибуття до нового місця служби (навчання) з виключенням зі списків особового складу військової частини; - зарахування військової частини, що не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, на фінансове забезпечення від однієї військової частини до іншої; - звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби); - відрядження військовослужбовців до органів виконавчої влади та Інших цивільних установ із залишенням на військовій службі.
Відповідно підпункту 11.2 пункту 11 Правил №280, в редакції наказу Міністра оборони України від 22.04.2021 р. № 104, у грошовому атестаті зазначається інформація: умовне найменування військової частини, яка видала грошовий атестат військовослужбовцю, а якщо немає умовного, - дійсне найменування військової частини та її поштова адреса; найменування займаної штатної посади.
Відтак, грошовий атестат видається військовою частиною, у якій військовослужбовець перебував на грошовому забезпеченні, у випадку вибуття до нового місця служби з виключенням зі списків особового складу військової частин та/або у разі звільнення з військової служби.
Відповідач в період проходження служби Позивачем (з 15.07.2024 року по 09.10.2024 року) перебував на фінансовому забезпечені та інших видах забезпечення у Військової частини НОМЕР_2 та не здійснював нарахувань та розрахунків у зазначений період, відповідні атестати складалися і надавалися військовою частиною НОМЕР_2 на базі якої була створення військова частина НОМЕР_1 .
Отже, слід вказати про т е, що відповідач 1 не спростовує тих обставин, що дійсно позивачеві не було здійснено видачу оригіналу атестатів, при цьому лише посилається на те, що видача мала бути здійснена вч НОМЕР_2 .
З огляду на викладене, слід дійти висновку про обґрунтованість вимог в цій частині, та як наслідок задоволення вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо невидачі ОСОБА_1 при переведенні з Військової частини НОМЕР_1 до Військової частини НОМЕР_4 оригіналу речового атестату; - оригіналу грошового атестату; оригіналу атестату військовослужбовця, згідно додатку № 10 до Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359 та в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 скласти та видати ОСОБА_1 , станом на 09 жовтня 2024 року (дату його переведення до Військової частини НОМЕР_4 : оригінал грошового атестату; оригінал атестату військовослужбовця, згідно додатку № 10 до Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359. 
Щодо зобов`язання видати Позивачу оригінал диплома про навчання в Військовій академії (м. Одеса) від 12.07.2024 року.
Слід вказати, що згідно ч. 1 розділу III «Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України» затвердженої Наказом Міністерства Оборони 15.09.2022 року № 280, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 р. за № 1407/38743 (далі Інструкція №280), Основним документом персонального обліку осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу є їхні особові справи.
У відповідності до приписів ч. 2 розділу ІІІ Інструкції №280, перші примірники особових справ осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу обліковуються, зберігаються та ведуться за місцем їх військової служби, за винятком тих військовослужбовців, перші примірники особових справ яких підлягають передачі для їх подальшого обліку, зберігання та ведення.
У відповідності до ч. 8 розділу ІІІ Інструкції № 280, особова справа складається з послужного списку, автобіографії, фотографічної картки, атестаційних та додаткових матеріалів. Документ сформований в системі
Згідно п. 4 ч. 18 розділу ІІІ Інструкції № 280 до розділу «Додаткові матеріали» підшиваються копії документів про освіту (у тому числі за кордоном), про присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань.
Вилучення та підшивання в особову праву оригіналів документів про освіту (у тому числі за кордоном) п. 4 ч. 18 розділу ІІІ Інструкції № 280 не передбачено.
Слід вказати про те, що ухвалою суду було витребувано у Військової академії (м. Одеса) належним чином засвідчені додаткові докази по справі, зокрема:
1) інформацію чи пересилався до Військової частини НОМЕР_1 , в тому числі у складі особової справи С-492ДСК оригінал диплому випускника Військової академії (м. Одеса) молодшого лейтенанта ОСОБА_1 ?
2)Якщо не пересилався – якій саме особі видавався, пересилався оригінал диплому випускника Військової академії (м. Одеса) молодшого лейтенанта ОСОБА_1 ? Чи зберігається оригінал диплому молодшого лейтенанта ОСОБА_1 в Військовій академії (м.Одеса) на даний час?
Згідно інформації наданої на виконання вимог ухвали суду Військовою академією м.Одеса, судом встановлено, що у відповідності до наказу начальника Військової академії (м.Одеса) від 26.06.2024 року № 194 Солдата ОСОБА_4 , який прибув з військової частини НОМЕР_7 ( АДРЕСА_1 ), зарахованого на навчання до Військової академії (м.Одеса).
У відповідності до наказу начальника Військової академії (м. Одеса) від 12.07.2024 року №212 Молодшого лейтенанта ОСОБА_4 , призначеного, наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від “12” липня 2024 року № 1063, на посаду командира піхотного взводу піхотної роти піхотного батальйону військової частини НОМЕР_7 ( АДРЕСА_1 ).
У відповідності до копії книги реєстрації видачі свідоцтв №1 інв№18/4/196 12.07.2024 року ОСОБА_1 особисто отримав свідоцтво.
В листі повідомлено також про те, що до Військової частини НОМЕР_1 , в тому числі у складі особової справи С-492ДСК оригінал диплому випускника Військової академії (м. Одеса) молодшого лейтенанта ОСОБА_1 не надсилався.
У зв`язку з тим що по завершенню курсів ОСОБА_1 видано свідоцтво особисто під особистий підпис.
Оригінал диплому молодшого лейтенанта ОСОБА_1 в Військовій академії (м. Одеса) на даний час не зберігається у зв`язку з тим що Військова академія його ніколи не видавала.
Оригінал або копія свідоцтва про завершення навчання молодшого лейтенанта ОСОБА_1 у Військовій академії також не зберігається.
Позивачем у позові зазначено, що Відповідач 1 не повернув оригінал диплому, який підтверджує проходження ним навчання у Військовій академії (м. Одеса), а також сертифікат про проходження навчання військової справи в Румунії.
При цьому, позивачем не долучено будь яких доказів, які свідчать про те що, Позивачем під час проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_1 було залучено до матеріалів особистої справи оригінал диплому, який підтверджує проходження ним навчання у Військовій академії (м. Одеса), а також сертифікат про проходження навчання військової справи в Румунії.
Згідно наданих відповідачем 1 письмових пояснень у справі, їм невідомо кому, за яких підстав та обставин Позивач передавав оригінали документів про освіту (у тому числі за кордоном).
З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині витребування у відповідача 1 оригіналу диплому, який підтверджує проходження ним навчання у Військовій академії (м. Одеса), а також сертифікат про проходження навчання військової справи в Румунії є недоведеними, та як наслідок в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. 
Стосовно стягнення моральної шкоди.
Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:
1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;
2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;
3) в інших випадках, встановлених законом.
Верховним Судом неодноразово висловлювалась правова позиція з питання відшкодування моральної шкоди.
Зокрема, в постанові від 10 квітня 2019 року в справі № 464/3789/17 Верховним Судом зазначено, що у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.
При цьому у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків тощо.
Вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд має надавати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, чи існує причинний зв`язок, чи обґрунтовано грошовий вираз заявленої шкоди та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині. Ці обставини входять до предмету доказування у справі.
В межах цієї справи позивач вказує, що внаслідок протиправних дій відповідачів він пережив емоційний стрес, надмірне психологічне навантаження та хвилювання від неможливості у законний спосіб реалізувати свої права як військовозобов`язаного, який підлягає бронюванню, він пережив негативні емоції від негативної ситуації на роботі та психологічний тиск від безпорадності, що викликало хворобу позивача.
Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн.
Судом першої інстанції правильно зауважено, що у випадку заявлення вимог про відшкодування моральної шкоди саме позивач має зазначити та довести, в чому саме полягає моральна шкода, характер завданої шкоди, її прояви. Саме позивач має у своєму розпорядження необхідні докази завдання такої шкоди та обґрунтування розміру шкоди.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 12 листопада 2019 року в справі №818/1430/17, в постанові від 14 травня 2020 року в справі №822/231/16.
В цьому випадку позивачем не надано взагалі доказів заподіяння йому душевних страждань саме у зв`язку з протиправним відповідачів.
Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки та незгоди з доказами.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року в адміністративній справі №160/19764/25 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року в адміністративній справі №160/19764/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Сафронова 

суддя С.В. Чабаненко