ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/23612/25	Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О. 	
Провадження № 33/817/240/26 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.6 ст.470 МК України 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 р. м.Тернопіль
Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
за участі:
- захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Денис А.І.
- представників Тернопільської митниці Катюк У.Т., Лось О.Р.

розглянувши матеріали справи про порушення митних правил за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Денис А.І. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 р.,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.470 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі дванадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 204 000 (двісті чотири тисячі) гривень. 
Як визнав суд, Тернопільською митницею Державної митної служби України проведена перевірка щодо дотримання вимог митного режиму «транзит транспортного засобу марки «RENAULT» модель «LAGUNA», кузов « НОМЕР_1 », р/н НОМЕР_2 , громадянином ОСОБА_1 , відповідно до листа Головного Управління патрульної поліції в Тернопільській області вх.№5732/8.5/7.25-20 від 02.07.2025 р.
На адресу Тернопільської митниці надійшов лист Головного управління патрульної поліції у Тернопільській області від 01.07.2025 р. № 93822-2025 (вx. № 5732/8.5/7.25-2(02.07.2025), згідно якого патрульними зафіксовано порушення правил дорожнього руху громадянами, які керували транспортними засобами з іноземною реєстрацією, зокрема адміністративне правопорушення здійснене під час керування транспортним засобом марки «RENAULT» модель «LAGUNA», кузов « НОМЕР_3 », реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Згідно АСМО Інспектор транспортний засіб марки «RENAULT» модель «LAGUNA», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_4 ввезено на митну територію України 05.09.2018 через пункт пропуску «Порубне – Серет» митного поста «Вадул-Сірет» в зоні діяльності Чернівецької митниці, громадянином України ОСОБА_1 в митному режимі «Транзит» з метою особистого користування.
Згідно обліків, що містяться у базах даних Держмитслужби та АСМО «Інспектор», станом на 03.09.2025 року, вказаний транспортний засіб не вивезено за межі митної території України в установлений законодавством термін, інших фактів перетину державного кордону вказаним транспортним засобом (після ввезення 05.09.2018 р.), також фактів поміщення в інший митний режим, станом на 03.09.2025 (дата складання даного протоколу про порушення митних правил) не встановлено.
Тернопільською митницею 04.08.2025 року громадянину України ОСОБА_1 , за наявною в митних органах адресою було направлено запрошення вих. №7.25-3/20-01/10/4523 з вимогою з`явитися до митного органу до 15.08.2025 для надання пояснень щодо зазначеного факту. У зазначений строк ОСОБА_1 не прибув і пояснення не надав, після чого запрошення було направлено повторно вих. 7.25-3/20-01/10/4833 від 19.08.2025, однак громадянин знову не з`явився та жодних пояснень не надав.
Згідно ст.95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Згідно із ст. 102 Митного кодексу України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу марки «RENAULT», модель «LAGUNA», кузов « НОМЕР_1 », р/н НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем, більше ніж на 30 діб.

Не погоджуючись з прийнятим рішення, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Денис А.І. подав апеляційну скаргу, за змістом якої вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - до закриття.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.
В апеляційній скарзі заявник зазначає, що ознаки порушення митних правил по факту ввезення ОСОБА_1 автомобіля на територію України 05.09.2018 року мало б бути виявлено Державною митною службою 15.09.2018 року, і саме цю дату слід вважати датою виявлення правопорушення, адже органу митниці стало відомо про порушення митних правил оскільки тоді діяв десятиденний строк для виконання зобов`язання.
Однак, з цього часу до 02.07.2025 року тобто, моменту отримання листа Головного управління патрульної поліції у Тернопільській області від 01.07.2025 р.№93822-2025 жодних дій органом митниці не було зроблено.
Вказує, що за час ввезення транспортного засобу марки «RENAULT» модель «LAGUNA», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_5 та на час завершення строків до вивезення автомобіля, дії ОСОБА_1 підпадали під дію ч.3 ст.470 Митного Кодексу України, за яке передбачалося стягнення у виді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і згідно вимог ст.522 Митного кодексу розглядалися органом митниці.
Зокрема, звертає увагу, що зазначена норма закону складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч. 6 ст. 470 МК України у діючій редакції. 
Таким чином, на переконання апелянта, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України, яка не існувала станом на момент ввезення транспортного засобу так і станом на завершення 10 денного строку його вивезення, і фактично через бездіяльність митного органу по оформленню протоколу та винесенні постанови за ч.3 ст. 470 МК України, ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України, санкція якої передбачає більш суворе стягнення в тому числі і конфіскацію майна, чим санкція ч. 3 ст. 470 МК України.
Апелянт вважає, що дана ситуація правовідносин з державним органом виникла з причин, які не залежали від волі ОСОБА_1 , а від бездіяльності митного органу. Тому, погіршувати правове становище ОСОБА_1 при притягненні його до адміністративної відповідальності від причин, які не залежали від його волі, не припустимо.
Вказує, що митницею допущено порушення матеріального та процесуального права при оформленні протоколу про порушення митних правил, які були проігноровані судом першої інстанції. Зокрема, зі змісту протоколу про порушення митних правил №0059/UA403000/2025 від 03.09.2025 року не вбачається чи було роз`яснено ОСОБА_1 умови транзиту та повідомлено про відповідальність. Тобто, у матеріалах справи відсутні будь які митні документи від 05.09.2018 р. про письмове зобов`язання ОСОБА_1 перед митницею.
Просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 року скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.470 МК України закрити у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Одночасно, ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки апелянту стало відомо про винесення оскаржуваної постанови лише 06.04.2026 року. 

В судове засідання особа яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який належним чином повідомлявся апеляційним судом про дату, час та місце судового розгляду, не заявився.
Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За наведених обставин, зважаючи, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, належним чином був повідомлений апеляційним судом про дату, час та місце судового розгляду, проте в судове засідання не з`явився та не подав будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи, а також враховуючи, що його інтереси в судовому засіданні представляє адвокат Денис А.І., вважаю, що розгляд справи можливо провести без його участі. 

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Дениса А.І., який підтримав подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі; представника Тернопільської митниці, який рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить залишити його без зміни та відмовити у задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ч.2 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. 
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 , як особа щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, участі у розгляді справи судом першої інстанції не приймала.
Відомості про отримання ним копії судового рішення поштовим відправленням відсутні. 
Як вбачається з матеріалів провадження, з постановою Тернопільського міськрайонного суду від 27.01.2026 р. адвокат Денис А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ознайомився 08.04.2026 р.
Апеляційна скарга захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокатом Денис А.І. Подано 16.04.2026 р.
За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд першої інстанції, розглядаючи дану справу та вирішуючи питання щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому порушення митних правил, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно положень ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. 
Відповідно до ч.1 ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. 
Відповідно до ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно та повно з`ясував і дослідив всі обставини справи і докази у ній.
Як встановлено судом першої інстанції, Державною митною службою України Тернопільською митницею проведена перевірка щодо дотримання вимог митного режиму «транзит транспортного засобу марки «RENAULT» модель «LAGUNA», кузов « НОМЕР_1 », р/н НОМЕР_2 , гр. ОСОБА_1 , відповідно до листа Головного Управління патрульної поліції в Тернопільській області вх.№5732/8.5/7.25-20 від 02.07.2025 р..
На адресу Тернопільської митниці надійшов лист Головного управління патрульної поліції у Тернопільській області від 01.07.2025 №93822-2025 (вx. №5732/8.5/7.25-2(02.07.2025), згідно якого патрульними зафіксовано порушення правил дорожнього руху громадянами, які керували транспортними засобами з іноземною реєстрацією, зокрема адміністративне правопорушення здійснене під час керування транспортним засобом марки «RENAULT» модель «LAGUNA», кузов « НОМЕР_3 », реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Згідно АСМО Інспектор транспортний засіб марки «RENAULT» модель «LAGUNA», кузов « НОМЕР_1 », реєстраційний номер НОМЕР_4 ввезено на митну територію України 05.09.2018 через пункт пропуску «Порубне – Серет» митного поста «Вадул-Сірет» в зоні діяльності Чернівецької митниці, громадянином України ОСОБА_1 в митному режимі «Транзит» з метою особистого користування.
Згідно обліків, що містяться у базах даних Держмитслужби та АСМО «Інспектор», станом на 03.09.2025 року, вказаний транспортний засіб не вивезено за межі митної території України в установлений законодавством термін, інших фактів перетину державного кордону вказаним транспортним засобом (після ввезення 05.09.2018 р.), також фактів поміщення в інший митний режим, станом на 03.09.2025 (дата складання даного протоколу про порушення митних правил) не встановлено.
Тернопільською митницею 04.08.2025 року громадянину України ОСОБА_1 , за наявною в митних органах адресою було направлено запрошення вих. №7.25-3/20-01/10/4523 з вимогою з`явитися до митного органу до 15.08.2025 для надання пояснень щодо зазначеного факту. У зазначений строк ОСОБА_1 не прибув і пояснення не надав, після чого запрошення було направлено повторно вих. 7.25-3/20-01/10/4833 від 19.08.2025, однак громадянин знову не з`явився та жодних пояснень не надав.
Згідно ст.95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Згідно із ст. 102 Митного кодексу України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу марки «RENAULT», модель «LAGUNA», кузов « НОМЕР_1 », р/н НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем, більше ніж на 30 діб.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у постанові адміністративного правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані, окрім протоколу про порушення митних правил, протоколів процесуальних дій, пояснень особи, яка притягується до відповідальності, висновку експерта, інше, також встановлюється іншими документами та інформацію, у тому числі, що перебувають в електронному вигляді.
Наведеним у оскаржуваному рішенні доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.6 ст. 470 МК України.
Частина 6 ст. 470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Як вбачається з матеріалів справи, порушення митних правил вчинене ОСОБА_1 , було виявлено 03 вересня 2025 року.
Суд погоджується з доводами представника митниці, що в даному випадку початком обчислення строку виявлення порушення митних правил є момент, коли зібрано та проаналізовано усі фактичні дані, що мають значення для справи, які свідчать про наявність в діях особи складу порушення митних правил, що, в свою чергу, давало підстави для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. 

Відповідно до положень статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.
Разом з тим, триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, які припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.
Такі правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.
Триваючими слід вважати правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.
Діяння (бездіяльність) особи щодо перевищення встановленого статтею 95 Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення характеризуються тривалим невиконанням встановленого МК України обов`язку.
Вчиняючи такі діяння, ОСОБА_1 перебував у стані триваючого, безперервного порушення закону, яке проявляється у вигляді протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку щодо вивезення за межі території України ввезеного ним транспортного засобу в режимі “транзит”, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер. Правопорушенням, яке розпочалося 15.09.2018 році тривало до моменту його виявлення 03.09.2025, про що свідчить протокол про порушення митних правил №0059/UA403000/2025, жодних доказів припинення вчинення правопорушення ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Так, на час ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу стаття 470 МК України діяла в редакції, яка містила три частини. При цьому частина третя цієї статті передбачала відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Водночас, 22 серпня 2019 року, в силу Закону України від 16 травня 2019 р. № 2725 - VIII, набрали чинності зміни до Митного кодексу України, які були внесені Законом України від 8 листопада 2018 року № 2612 - VIII, у зв`язку з якими статтю 470 МК України викладено в новій редакції, що передбачає шість частин.
Чинна частина шоста ст. 470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Згідно з матеріалами справи, строк зворотного вивезення транспортного засобу «RENAULT» модель «LAGUNA», кузов « НОМЕР_1 », р/н НОМЕР_2 збіг 14 вересня 2018 року. З 15 вересня 2018 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.
Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.
На момент свого початку, протиправна бездіяльність ОСОБА_1 строком понад 10 діб, передбачала відповідальність за редакцією ч. 3 ст. 470 МК України, яка встановлювала стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 03.09.2025 своє зобов`язання не виконано і таким чином ним продовжувалась протиправна бездіяльність.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, що вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч. 6 ст. 470 МК України, є правильними.
Відповідно до Закону України № 395-1Х від 19.12.2019 р., розділ ХХ1 «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, п. 9-5, вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 470 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.
Оскільки вчинене ОСОБА_1 правопорушення працівниками митного органу виявлено 03 вересня 2025 року та протокол про адміністративне правопорушення щодо останнього було складено 03 вересня 2025, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував до останнього адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 470 МК України.
Судами першої та апеляційної інстанції не встановлено обставин, передбачених ст. 460 МК України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 470 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, також не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування. 

Доводи апелянта про відсутність доказів роз`яснення ОСОБА_1 умов транзиту та повідомлення його про відповідальність, суд вважає непереконливим.
Так, в матеріалах справи наявні відомості з автоматизованої системи митного оформлення (АСМО), якими засвідчено, що 05.09.2018 р. ОСОБА_1 . На ввіз на митну територію України транспортний засіб «RENAULT» модель «LAGUNA», кузов « НОМЕР_1 », р/н НОМЕР_2 на умовах транзиту, які йому були роз`яснені та попереджено про відповідальність за невиконання зобов`язання по транзиту. (а. с. 6)

Інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі і наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки вони перевірялись місцевим судом, який дав їм правильну юридичну оцінку. 

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.
Наведені вище обставини були предметом детального аналізу суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до переконання, що висновок суду першої інстанції про кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.6 ст.470 МК України є обґрунтованим, належним чином мотивованим і сумніві у його правильності не викликає.
Постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, — 
п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Денису А.І. строк на апеляційне оскарження постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 р.
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Денис А.І. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.470 МК України — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя