Справа № 362/8747/25 
Провадження № 1-кп/362/368/26 

ВИРОК
Іменем України

15.06.2026       м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 12025111310000959 від 11.07.2025 за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Черепінка Тетіївського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, пенсіонер, розлучений, працює без укладення трудової угоди таксистом, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
встановив:
10.07.2025 близько 10:20 год. ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по автомобільній дорозі сполученням «Київ - Одеса» у Фастівському районі Київської області у напрямку м. Одеса, де не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, несвоєчасно відреагував на її зміну, у порушення п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, виконуючи маневр розвороту ліворуч у напрямку м. Києва, проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух. ОСОБА_7 внаслідок вказаних дій створив загрозу безпеці дорожнього руху, не впорався з керуванням вищезазначеним автомобілем та на 39 км. + 200 м. даної автомобільної дороги виїхав на зустрічну смугу руху відносно свого напрямку руху. де допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda»,моделі «Octavia A7», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у правій смузі для руху в напрямку м. Києва. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Skoda», моделі «Octavia A7», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків, який відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки його зрощення та відновлення функцій необхідний термін більше 21 дня, та закритої травми грудної клітини: забій лівої легені, садна правої нижньої кінцівки, пошкодження зв`язок правого гомілковостопного суглобу, відносяться до легких тілесних ушкоджень. У діях водія автомобіля «Volkswagen» моделі «Transporter» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам пунктів 10.1, 10.4 ПДР України. які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні ОСОБА_7 визнав себе винуватим у скоєнні цього правопорушення. Він повністю погодилася з обставинами, які викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, обставин скоєння цього ДТП. Пояснив, що 10.07.2025 близько 10:20 год. рухався у вказаному місці та мав намір виконати маневр розвороту у напрямку м. Києва. Автомобілі, які рухались у зустрічному напрямку були далеко, автомобіля потерпілого взагалі не бачив. Коли почав виконувати маневр розвороту, то відчув удар від зіткнення. Втратив свідомість на деякий час. Просив вибачення у потерпілого, щиро розкаялася у скоєному, частково визнав цивільний позов. Просив суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, так як це є єдиним джерелом його доходу.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні дав суду показання, що 10.07.2025 близько 10:20 год. рухався у правій смузі для руху по автодорозі М-05 «Київ-Одеса» у напрямку м. Києва. Попереду несподівано автомобіль Volkswagen Transporter різко почав виконувати маневр розвороту. Уникнути зіткнення не вдалось через несподіваність цього маневру. Відбулось зіткнення. Внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, зокрема перелом ключиці, йому проводили хірургічне втручання, тривалий час лікувався, через травми втратив роботу, а тому тривалий час перебуває у скрутному фінансовому становищі. Зазначив, що обвинувачений не цікавився його станом та не надавав жодної матеріальної допомоги. 
Показання обвинуваченого та потерпілого є логічними і послідовними, повністю узгоджуються між собою, а тому у суду відсутні сумніви щодо їх достовірності. 
Судом досліджено письмові докази, що підтверджують винуватість  ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, зокрема:
-витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025111310000959 від 11.07.2025;
-протокол огляду місця події від 10.07.2025, об`єктом якого є ділянка автодороги М-05 «Київ - Одеса» 39 км. + 300 м. Фастівського району Київської області, де відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: «Volkswagen», моделі «Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , та «Skoda», моделі «Octavia A7», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 ;
-схема дорожньо-транспортної пригоди від 10.07.2025, яка відображає напрямок руху обох транспортних засобів в момент скоєння ДТП та їх схематичне розміщення після пригоди;
-фототаблиця до протоколу огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 10.07.2025, на якій ображено місце ДТП, розміщення автомобілів після пригоди, механічні пошкодження на транспортних засобах після зіткнення;
-протокол слідчого експерименту з додатками (схема місця слідчого експерименту і диск з відеозаписом) від 26.09.2025 за участю ОСОБА_7 , проведеного на автодорозі «Київ - Одеса» 39 км. + 300 м. Фастівського району Київської області, де останній послідовно вказав на усі обставини ДТП, траєкторію руху транспортних засобів, їх орієнтовну швидкість. Також визначено місце зіткнення і положення автомобіля відносно елементів дороги із замірами, зроблено відповідні заміри в момент зіткнення;
-висновок інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-25/43386-ІТ від 26.08.2025, яким констатовано, що рульове керування автомобіля «Skoda Octavia A7» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) на момент огляду знаходиться в технічно несправному непрацездатному стані. Дана несправність виникла в момент ДТП. Несправностей, що могли викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією не виявлено. Система робочого гальма автомобіля марки «Skoda Octavia A7» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед подією не виявлено. Елементи підвіски «Skoda Octavia A7» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) на момент огляду знаходяться в технічно несправному-працездатному стані через деформацію амортизаційної стійки та ричала правого переднього колеса. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією не виявлено; 
-висновок інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-25/43388-ІТ від 26.08.2025,за яким констатовано, рульове керування автомобіля марки «Volkswagen Transporter» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП не виявлено. Система робочого гальма автомобіля марки «Volkswagen Transporter» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед подією не виявлено. Елементи підвіски «Volkswagen Transporter» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) на момент огляду знаходяться в технічно несправному-працездатному стані через деформацію амортизаційної стійки та ричала правого переднього колеса. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією не виявлено;
-висновок автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/111-25/56180-АВ від 29.10.2025, за яким констатовано, що ринкова вартість автомобіля «Skoda Octavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2017 року виготовлення, з об`ємом двигуна 1798 см 3, станом цін на 10.07.2025, складає 591 530 (п`ятсот дев`яносто одну тисячу п`ятсот тридцять) гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2017 року виготовлення, з об`ємом двигуна 1798 см 3, станом на момент проведення експертизи - 24.09.2025, складає: 1 537 203 (один мільйон п`ятсот тридцять сім тисяч двісті три) гривні 28 копійок, з урахуванням ПДВ на витрачені матеріали та замінені складники. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Octavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП – 10.07.2025, дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу на момент настання події та становила: 591 530 (п`ятсот дев`яносто одну тисячу п`ятсот тридцять) гривень;
-висновок судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/111-25/49408-ІТ від 25.08.2025, за яким констатовано, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Transporter» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами п. п. 10.1, 10.4 ПДР України. У даній дорожній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Transporter» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Skoda Octavia A7», (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) шляхом виконання вимог п. п. 10.1, 10.4 ПДР України. У даній дорожній ситуації в діях автомобіля «Volkswagen Transporter» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 експертом, з технічної точки зору, вбачається невідповідності вимогам п. п. 10.1, 10.4 ПДР України. У даній дорожній ситуації водій автомобіля «Skoda Octavia A7», (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами п. 12.3 ПДР України. У даній дорожній ситуації водій автомобіля «Skoda Octavia A7», (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 при заданих параметрах руху з моменту виникнення небезпеки для його руху не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «Volkswagen Transporter» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) шляхом застосування екстреного гальмування. У даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Skoda Octavia A7», (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. У даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Volkswagen Transporter» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) експертом з технічної точки зору, вбачається невідповідності вимогам п. 10.1, 10.4 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди;
-висновок судово-медичного експерта Боярського відділення КЗ КОР «Київського обласного бюро судово-медичної експертизи» № 199/Д від 26.08.2025, де констатовано, що згідно з наданою медичній документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБСМЕ у ОСОБА_5 мались такі тілесні ушкодження: перелом лівої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків; зарита травма грудної клітини: забій лівої легені; садна правої нижньої кінцівки, пошкодження зв`язок правого гомілково-стопного суглобу. Описані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо в термін та за обставин, вказаних в описовій частині постанови. Перелом лівої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки його зрощення та відновлення функцій необхідний термін більше 21 дня. Інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. В історії хвороби не міститься даних про те, чи перебував ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння. Діагноз «ЗЧМТ Струс головного мозку» як не підтверджений об`єктивною неврологічною симптоматикою в наданій історії хвороби не може враховуватись при складанні даних підсумків згідно п. 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 МОЗ України.
-протокол огляду предмету (відеозапису) від 22.07.2025, об`єктом якого є компакт диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R з відеофайлом «1746393917733397 на якому зафіксовано механізм розвитку ДТП, а саме рух автомобіля «Volkswagen Transporter» та його зіткнення з автомобілем «Skoda» моделі «Octavia A7».
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і неупередженому дослідженні обставин кримінального правопорушення, враховуючи відсутність у ході судового розгляду заперечень обвинуваченого щодо їх належності і допустимості, суд вважає всі вищезазначені докази належними, допустимими, достовірними та у своєму взаємозв`язку достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 , покарання, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке є необережним нетяжким злочином, його дії спричинили суспільно небезпечні наслідки у виді середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому. 
Водночас суд ураховує, що  ОСОБА_7 має на утриманні матір похилого віку, пенсіонер, який працює без укладення трудової угоди таксистом, за що отримує регулярний дохід, у лікаря-нарколога та/або лікаря-психіатра не перебуває, виключно з позитивними характеристиками за місцем проживання, раніше не судимий. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, яке було встановлено як під час досудового розслідування і знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, суд не вбачає.
Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, особи винуватого, позиції представника потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання обвинуваченому, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами, а також враховуючи позицію прокурора, що висловлена у судових дебатах щодо можливості застосування ст. 75 КК України та зважаючи на вищенаведені обставини, які, на думку суду, істотно знижують ступінь небезпечності винної особи для суспільства і вказують на те, що ОСОБА_7 не є антисоціальним елементом, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що його перевиховання та виправлення залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для призначенні іншого виду покарання, яке передбачене санкцією статті. 
Вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, суд зауважує на безальтернативність санкції цієї статті та призначає додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.
Щодо заявленого цивільного позову.
Так, потерпілий ОСОБА_5 звернулася до суду із цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь матеріальної шкоди у розмірі 341 530 грн за пошкоджений автомобіль ( 591 530 (вартість авто) – 205 000 (виплата страхової компанії) = 341 530 грн) та про стягнення з Приватного Акціонерного Товариства «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на його користь матеріальної шкоди у розмірі 45 000 грн. (250 000 (ліміт по страховій виплаті) – 205 000 (виплачене страхове відшкодування) = 45 000).
ОСОБА_7 заявлений цивільний позов визнав частково. 
Представник ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» заявлені позовні вимоги заперечив. У відзиві на позов вказав, що 10.09.2025 представником страховика було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу «Skoda Octavia A7», державний номерний знак НОМЕР_2 , за результатами якого страховою компанією було проведено розрахунок завданої шкоди в розмірі 205 000 грн., яку відшкодовано 13.10.2025 шляхом виплати ОСОБА_5 страхового відшкодування. Вважає, що страхова компанія належним способом виконала взяті за договором обов`язкового страхування зобов`язання, а тому позивач не може заявляти позовні вимоги, оскільки сторони досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування. На думку представника цивільного співвідповідача, позивач помилково визначив страховика у статусі відповідача, а тому позовні вимоги щодо сплати різниці між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування повинен був направити виключно до особи, яка винна у пошкодженні транспортного засобу.
Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з такого. 
Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України. Згідно з частиною 1 статті 129 КПК суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 «Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).
Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV).
Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.»
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Тобто, унаслідок заподіяння під час дорожньо-транспортної пригоди шкоди (настання страхового випадку) винуватець дорожньо-транспортної пригоди не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» .
На час вчинення кримінального правопорушення цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Transporter» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), була застрахований ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-228176202 від 31.03.2025. Згідно з полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну страхувальника, на одну потерпілу особу, складає 250 000,00 грн.
Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/111-25/56180-АВ від 29.10.2025 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Octavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП – 10.07.2025, дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу на момент настання події - 591 530 грн. 
Отже, урахуванням ч. 1 ст.13 ЦПК України суд вважає позовні вимоги потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди в межах заявлених нею позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Тому з ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» слід стягнути на користь потерпілої матеріальну шкоду в розмірі 45 000 грн. в межах ліміту за шкоду, заподіяну майну, а залишок суми матеріальної шкоди у розмірі 341 530 грн. належить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 . 
Розподіл процесуальних витрат суд вирішує у порядку ст. 124 КПК України, долю речових доказів - у порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 302, 369-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_7  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) ріки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. 
Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 23 176 (двадцять три тисячі сто сімдесят шість) гривень 40 копійок. 
Речові докази після набрання судовим рішенням законної сили: 
-автомобіль «Volkswagen», моделі «Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 відповідно до його письмової розписки від 29.10.2025, залишити у його власності;
-автомобіль «Skoda» моделі «Octavia A7» державний номерний знак НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , відповідно до письмової розписки від 29.09.2025, - залишити у його власності.
-лазерний DVD диск з відеозаписом, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити там же.
Цивільний позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 341 530 (триста п`ятдесят одну тисячу п`ятсот тридцять) гривень матеріальної шкоди.
Стягнути з ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_5 45 000 (сорок п`ять тисяч) гривень матеріальної шкоди. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1