ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року   Справа № 924/409/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Мельник О.В. ,  суддя Хабарова М.В. 

секретарі судового засідання Кульчин Д.А. 

за участю представників сторін:
позивача: Соболевська Т.В.
відповідача: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу позивача Славутської міської ради на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2026 року (повна ухвала складена 22.04.2026 року) у справі №924/409/26 (суддя Грамчук І.В.)

за позовом Славутської міської ради 
до Товариство з обмеженою відповідальністю «Спейс-Хаус-25»
про стягнення заборгованості в сумі 207827,46 грн

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2026 року у справі №924/409/26 відмовлено у задоволенні заяви Славутської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№05-08/1345/26 від 22.04.2026 року).
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач Славутська міська рада подала скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2026 року у даній справі та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Спейс-Хаус-25» у межах суми позову 207827,46 грн, що знаходяться на рахунках у банківських установах; та/або накладення арешту на майно відповідача у межах суми позову; та/або заборони відчуження майна, що належить відповідачу.
Обґрунтовуючи скаргу позивач зазначає, суд першої інстанції суд безпідставно не врахував у даному випадку наявність послідовної та взаємопов`язаної поведінки, спрямованої на уникнення виконання грошових зобов`язань та мінімізацію ризику звернення стягнення на активи.
Апелянт наголошує, що ухилення від сплати боргу в розмірі 448938,67 грн попереднім орендарем ТОВ «Укрпром-Транс 2023» шляхом відчуження майна у день видачі наказу свідчить про реальну загрозу повторення вказаних дій новим власником. ТОВ «Спейс-Хаус-25» має мінімальний статутний капітал, тому без заборони відчуження майна створюється ризик перепродажу майна третім особам. Захід забезпечення не обмежує відповідача у праві користування, але є єдиним інструментом запобігання неможливості виконання рішення, оскільки шкода від невжиття заходів значно перевищує тимчасові обмеження щодо розпорядження майном.
Апелянт вважає, що обрані ним заходи забезпечення позову є безпосередньо пов`язаними з предметом спору, співмірними заявленим вимогам, мають тимчасовий, превентивний характер, не призводять до невиправданого обмеження прав ТОВ «Спейс-Хаус-25», оскільки обмежують лише розпорядження майном, не позбавляючи права користування ним. Натомість невжиття таких заходів створює реальний ризик подальшого відчуження спірного майна або виведення активів, що може унеможливити фактичне виконання майбутнього судового рішення та нівелювати ефективність судового захисту прав позивача. 
Крім того, скаржник зазначає, що після постановлення оскаржуваної ухвали виникли нові обставини, які підтверджують реальний ризик утруднення виконання рішення. Згідно з протоколом постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, комунального майна та адміністративно-територіального устрою від 24.04.2026 року щодо поділу ділянки 6810600000:03:006:0066, представник ТОВ «ВСВ Транс Логстик» підтвердив факт ведення переговорів про купівлю майна у ТОВ «Спейс-Хаус-25». Вказане свідчить про реальну підготовку до відчуження майна, що істотно підвищує ризик його втрати до вирішення спору, а невжиття заходів забезпечення позову за наявності таких обставин позбавляє позивача ефективного судового захисту.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів у складі: головуюча суддя Мамченко Ю.А., суддя Мельник О.В., суддя Хабарова М.В.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2026 року відкрито апеляційне провадження за скаргою Славутської міської ради на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2026 року у справі №924/409/26. Розгляд апеляційної скарги призначено на 25.05.2026 року.
Ухвалою від 12.05.2026 року задоволено клопотання апелянта про участь його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/409/26 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У судовому засіданні апеляційної інстанції 25.05.2026 року представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та надав пояснення щодо своєї правової позиції. 
Відповідач не забезпечив явку свого представника в судове засідання апеляційної інстанції, причин неявки суду не повідомив, проте така неявка не перешкоджає розгляду справи, присутність представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, 20.04.2026 року Славутська міська рада звернулася Господарського суду Хмельницької області позовом, в якому просить суд стягнути з ТОВ «Спейс-Хаус-25» 207827,46 грн заборгованості по орендній платі.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 21.04.2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк у 5 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2026 року відкрито провадження у справі №924/409/26.
Крім того, 20.04.2026 року Славутська міська рада подала заяву (вх.№05-08/1311/26 від 20.04.2026) про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Спейс-Хаус-25» у межах суми позову 207827,46 грн, що знаходяться на рахунках у банківських установах; та/або накладення арешту на майно відповідача у межах суми позову; та/або заборони відчуження майна, що належить відповідачу.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 21.04.2026 року у справі №924/409/26 заяву про забезпечення позову повернуто Славутській міській раді.
22.04.2026 року Славутська міська рада повторно подала заяву (вх.№05-08/1345/26 від 22.04.2026 року) про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Спейс-Хаус-25» у межах суми позову 207827,46 грн, що знаходяться на рахунках у банківських установах; та/або накладення арешту на майно відповідача у межах суми позову; та/або заборони відчуження майна, що належить відповідачу.
В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову Славутська міська рада посилається на те, що після виникнення заборгованості у ТОВ «Укрпром-Транс 2023», за тим самим договором оренди землі у розмірі 448938,67 грн, підтвердженої судовими рішеннями та наявністю відкритих виконавчих проваджень, господарська діяльність на тому ж самому об`єкті (земельній ділянці) не припинилася, а була фактично продовжена іншим суб`єктом господарювання ТОВ «Спейс-Хаус-25».
Має місце безперервність використання об`єкта оренди, ідентичність характеру господарської діяльності та економічного інтересу, що вказує не на випадкову зміну орендаря, а на контрольоване перенесення діяльності на іншу юридичну особу.
Аналіз відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та інших відкритих джерел свідчить про наявність ознак пов`язаності між ТОВ «Укрпром-Транс 2023» та ТОВ «Спейс-Хаус-25», зокрема: спільні ознаки господарської діяльності, використання одного й того ж об`єкта оренди (земельної ділянки), а також безперервність здійснення діяльності після виникнення заборгованості у попереднього орендаря.
Позивач вважає, що створення нового суб`єкта господарювання та фактичне продовження діяльності на тому ж об`єкті за наявності непогашеної заборгованості попереднього орендаря свідчить про можливе використання механізму формальної зміни юридичної особи з метою уникнення виконання грошових зобов`язань.
Після виникнення значної заборгованості у попереднього орендаря та відкриття виконавчих проваджень, господарська діяльність на тому ж об`єкті була фактично продовжена іншим суб`єктом господарювання, що на думку заявника, свідчить про наявність ознак свідомої моделі поведінки, спрямованої на уникнення виконання грошових зобов`язань.
Така поведінка формує обґрунтований ризик подальшого відчуження активів або виведення грошових коштів відповідача, що унеможливить або істотно ускладнить виконання майбутнього рішення суду
Як вже зазначалось, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2026 року у справі №924/409/26 відмовлено у задоволенні заяви Славутської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№05-08/1345/26 від 22.04.2026 року).
Ухвала вмотивована тим, що з огляду на предмет позову та специфіку правовідносин, що виникли між сторонами, заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів з посиланням на докази, не містить доказів на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.
Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ст.136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Згідно з ч.4 ст.137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
У постанові від 19.12.2024 року у справі №910/6192/24 Верховний Суд дійшов висновку про те, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору. Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 року у справі №754/5683/22 зазначила, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду із заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову та апеляційну скаргу позивач вказав, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на виставлення на продаж орендованого майна, таким чином відчуження спірного майна унеможливить виконання рішення у разі задоволення позову. Зі змісту заяви про забезпечення позову, поданої до суду першої інстанції вбачається, що позивач Славутська міська рада обґрунтовує наявність ризику передачі майна відповідачем ТОВ «Спейс-Хаус-25» іншим особам обставинами, які існували між ТОВ «Укрпром-Транс 2023» та ТОВ «Спейс-Хаус-25», а саме: відчуження спірного майна було здійснено попереднім власником - ТОВ «Укрпром-Транс 2023» на користь ТОВ «Спейс-Хаус-25» у день видачі Господарським судом Хмельницької області судового наказу у справі №924/890/24 про стягнення заборгованості.
Натомість колегія суддів зауважує, що ТОВ «Укрпром-Транс 2023» не є учасником даної справи, а тому його дії щодо розпорядження будь-яким майном не можуть оцінюватись під час розгляду обґрунтованості заявлених заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Спейс-Хаус-25» у межах суми позову 207827,46 грн, що знаходяться на рахунках у банківських установах; та/або накладення арешту на майно відповідача у межах суми позову; та/або заборони відчуження майна, що належить відповідачу.
Інших доказів, які б свідчили про існування ризиків неможливості виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення позову Славутською міською радою до заяви (вх.№05-08/1345/26 від 22.04.2026 року) про забезпечення позову, поданої до суду першої інстанції матеріали справи не містять.
При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на обставини, які виникли після постановлення оскаржуваної ухвали та які, на думку апелянта, підтверджують реальний ризик утруднення виконання рішення. Апелянт зазначає, що відповідно до протоколу засідання постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, комунального майна та адміністративно територіального устрою від 24.04.2026 під час розгляду проєкту рішення №2850 «Про розгляд заяв ТОВ «ВСВ Транс Логістик» та ТОВ «Спейс-Хаус-25» щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки по вул.Привокзальній в м. Славута (кадастровий номер: 6810600000:03:006:0066)» встановлено, що представник ТОВ «Спейс-Хаус-25» на засідання не з`явився, водночас представник ТОВ «ВСВ Транс Логістик» повідомив про намір придбання майна, яке належить ТОВ «Спейс-Хаус-25», та підтвердив факт ведення відповідних переговорів щодо його відчуження. 
Вказані обставини, які виникли 24.04.2026 року на засіданні постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, комунального майна та адміністративно-територіального устрою, тобто по спливу двох днів з дня постановлення оскаржуваної ухвали, можуть бути підставою для повторного звернення позивача до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову, а не перегляду ухвали від 22.04.2026 року, оскільки такі обставини на час її постановлення не існували.
За висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі №753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. 
Зважаючи на викладені обставини, предмет позову та специфіку правовідносин, що виникли між сторонами, надаючи оцінку запропонованому позивачем заходу забезпечення позову на предмет його доцільності, адекватності та співмірності, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що заява не містить обґрунтованих мотивів з посиланням на докази, не містить доказів на підставі яких можна дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.
Колегія суддів не вбачає підстав для переоцінки висновку суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви Славутської міської ради про забезпечення позову у визначений ним спосіб.
Суд зауважує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.07.2019 у справі №914/120/19).
Щодо зустрічного забезпечення, то законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч.1ст.141 ГПК України), відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.
За таких обставин, у розумінні ст.ст.136-137 ГПК України, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Апеляційний суд також зауважує, що враховуючи рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» та від 28.10.2010 року у справі «Трофимчук проти України», зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів скаржника не встановлено.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст.86 ГПК України).
Отже, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст.34, 86, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Славутської міської ради на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2026 року у справі №924/409/26 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.
3. Матеріали справи №924/409/26 повернути до господарського суду Хмельницької області

Повна постанова складена "28" травня 2026 р.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А. 

Суддя   Мельник О.В. 

Суддя   Хабарова М.В.