Справа № 317/641/26
Провадження № 2/317/700/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Нікітіна В.В.
при секретарі судового засідання Хижняк Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами.
В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача – ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . 
Іще при житті мати позивача склала заповіт, в якому вона зробила заповідальне розпорядження: все належне їй на час смерті майно вона заповідала ОСОБА_1 . 
Після звернення до нотаріуса з`ясувалось, що на спадковий житловий будинок не були оформлені правовстановлюючі документи, тому нотаріусом було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок в нотаріальному порядку позивач не має змоги, він вимушений був звернутися до суду з цим позовом.
У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або відзиву на позов не надав.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 
Факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджено Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим 08.09.2021 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 1347.
Факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджено Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим 22.08.1952 Мутинським сільЗАГСом Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 42.
Право власності ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , підтверджується Технічним паспортом на житловий будинок, складений ОП ЗМБТІ станом на 14.05.1991; випискою з погосподарської книги, виданої 30.12.2025 виконкомом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, згідно якої користувачем (власником) житлового будинку АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з довідки № 4952, виданої 30.12.2025 відділом ЦНАП Широківської сільської ради, в поштовій адресі: АДРЕСА_1 , номер будинку не змінювався, назва АДРЕСА_1 .
Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 23.12.2025 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М.відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на майно.
Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.
Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.
За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади(публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до частини четвертої ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 та ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Відповідно до технічного паспорту, складеного 25.12.2025 ФОП ОСОБА_3 будівлі та споруди, які розташовані в АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «А» рік побудови 1970, загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м, сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», сарай літ. «Г», душ літ. «Д», погріб літ. «пг», колодязь №1, збудовані в період з 1970 по 1991 роки.
Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.
Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом.
Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.
Враховуючи те, що позивач не просить суд стягувати з відповідача на його користь судові витрати, суд вважає за можливе не стягувати з відповідача судові витрати на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182, 392, 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 211, 47, 258-259, 263-265, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вул. Центральна, буд.1, ЄДРПОУ 26013402) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. «А» загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м, сарай літ. «Б», вбиральню літ. «В», сарай літ. «Г», душ літ. «Д», погріб літ. «пг», колодязь №1. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Нікітін