ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2330/26 Справа № 183/4601/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Оладенко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 39 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Макарова М.О., 
при секретарі - Карпенко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області
на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2025 року у складі судді Оладенко О.С.
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, третя особа - Вінницька районна державна нотаріальна контора Вінницької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, - 
В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті яких відкрилась спадщина, до складу якої увійшла недоотримана ними за життя пенсія. 
Зазначає, що є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, у зв`язку з чим він звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та заведення спадкової справи, однак, нотаріусом було відмовлено в прийнятті заяви, адже був пропущений шестимісячний строк передбачений ЦК України для подання заяви на прийняття спадщини. У встановлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через те, що батьки померли на тимчасово окупованій території та факт їх смерті установлено на підставі рішення суду.
З урахуванням викладеного, вимушений звернутися до суду та просити визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для задоволення позову, оскільки пропуск позивачем строку для прийняття спадщини обумовлено поважними причинами. 
Не погодившись з таким рішення суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що недоотримана за життя батьків пенсія не увійшла до складу спадщини, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав поважними причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганську помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що встановлено рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13 липня 2023 року у справі №128/2651/23. 21 липня 2024 року Вінницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено актовий запис №16.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Луганську померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що встановлено рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13 липня 2023 року у справі №128/2652/23. 21 липня 2024 року Вінницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено актовий запис №2275.
Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 28 серпня 2025 року.
Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області від 25 серпня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, що належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого булу ОСОБА_3 , оскільки пропущений встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 
У розумінні положень ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.
Крім того, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібних висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 та Верховний Суд у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18.
З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи, що у позивача дійсно були перешкоди для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла на тимчасово окупованій території, у зв`язку із чим необхідно було спочатку встановити факт смерті матері на тимчасово окупованій території у судовому порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки пропуск строку для прийняття спадщини обумовлено поважними причинами.
Доводи апеляційної скарги про те, що недоотримана за життя пенсія батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не увійшла до складу спадщини, а тому відповідно відсутні підстави для задоволення позову, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки предметом розгляду даної справи є виключно встановлення поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а не вирішення питання спадкового майна.
Аргументи апеляційної скарги про те, що позивач у встановлений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та не подав належних доказів фактичного прийняття спадщини, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, на що суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про задоволення позову та як наслідок визначив позивачу додатковий строк, є безпідставними, оскільки якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції
Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.
Рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 26 травня 2026 року
Повний текст судового рішення складено 03 червня 2026 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова
Судді: В.С. Городнича
М.О. Макаров