Справа № 199/4356/26
(2/199/4707/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

08.06.2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., за участі сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулвся до суду з даним позовом до відповідача, просила стягнути з нього в моральну шкоду в розмірі 250000 грн.
У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02.11.2024 приблизно о 17:30 годині водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем «Кіа Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , рухався по дорозі без назви з боку вулиці Універсальної в напрямку вулиці Богомаза в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра.
Під час руху ОСОБА_2 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь- яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, не надав дорогу мотоциклу «Honda Forza 250», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі вулиці Янтарної в місті Дніпрі зліва направо по ходу його руху, виїхав на вказане перехрестя, внаслідок чого в районі буд. № 43 по вул. Янтарній скоїв зіткнення з мотоциклом «Honda Forza 250».
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми правої нижньої кінцівки, відкритого багатоуламкового перелому великогомілкової кістки у нижній третині з переходом на внутрішню кісточку гомілковостопного суглобу зі зміщенням уламків та рваною раною в нижній третині гомілки, закритого багатоуламкового перелому малогомілкової кістки у нижній третині зі зміщенням уламків, закритого перелому таранної кістки з відносно задовільним стоянням уламків, закритих переломів кісток стопи (дистальної фаланги 1-го пальця з задовільним стоянням, проксимальної фаланги 1-го пальця зі зміщенням уламків, багатоуламкового 3-ї плюснової кістки зі зміщенням уламків, основи проксимальної фаланги 4-ї з вивихом проксимальної фаланги, 4-ї плюснової кістки зі зміщенням уламків та шийки 5-ї плюснової кістки зі зміщенням уламків), які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-м «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Кіа Sportage», порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, а саме: п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», невиконання якого перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-25/9813-ІТ від 20.03.2025 слідує, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля «КІА SPORTAGE» ОСОБА_2 повинен був діяти згідно вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України.
Технічна можливість запобігти дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля «КІА SPORTAGE» ОСОБА_2 визначалась виконанням ним вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, котрі не дозволили б йому виконати їх.
При заданому механізмові пригоди дії водія «КІА SPORTAGE» не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_1 № 640е від 11.03.2025 слідує, що за даними наданої медичної документації та при огляді у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми правої нижньої кінцівки:
- відкритого багатоуламкового перелому великогомілкової кістки у нижній третині з переходом на внутрішню кісточку гомілковостопного суглобу зі зміщенням уламків та рваною раною в нижній третині гомілки;
- закритого багатоуламкового перелому малогомілкової кістки у нижній третини зі зміщенням уламків;
- закритого перелому таранної кістки з відносно задовільним стоянням уламків;
- закритих переломів кісток стопи(дистальної фаланги 1-го пальця з задовільним стоянням, проксимальної фаланги 1-го пальця зі зміщенням уламків, багатоуламкового 3-ї плюсневої кістки зі зміщенням уламків, основи проксимальної фаланги 4-ї з вивихом проксимальної фаланги, 4-ї плюснової кістки зі зміщенням уламків та шийки 5-ї плюсневої кістки зі зміщенням уламків).
Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР», тобто в термін, на який вказував позивач та вказано слідчим у постанові.
Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми правої нижньої кінцівки, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), якими могли бути виступаючі частини транспортних засобів, що діяли в область правої нижньої кінцівки, за умов дорожньо-транспортної пригоди.
За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми правої нижньої кінцівки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-М «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 20 травня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року відносно ОСОБА_2 змінено в частині призначення покарання, ухвала набрала законної сили 22.09.2025 року.
У результаті отримання тяжких тілесних ушкоджень 02.11.2024 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні, проходив обстеження у такі періоди:
З 02.11.2024 по 19.12.2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «МКЛ №6» ДМР, де йому, зокрема, було проведено операції:
- 02.11.2024 - Монтаж системи постійного скелетного витяжіння за праву п`яткову кістку.
- 02.11.2024 - ПХО рани відкритого перелому правої гомілки.
- 22.11.2024 - Закрита репозиція, МОС спицями перелому шийки 5 плесневої кістки, ПФ 1 пальця. Відкрита репозиція, МОС перелому 3 та 4 плесневих кісток. Відкрите вправлення перелому-вивиху ПФ 4 пальця.
- 11.12.2024 - Відкрита репозиція, кістковопластичний МОС перелому н/3 діафізу та дистального метаепіфізу правої великогомілкової кістки.
- 11.12.2024 - Відкрита репозиція, МОС перелому н/3 правої малогомілкової кістки.
Лікувальні та трудові рекомендації ОСОБА_1 згідно виписки №1853424 від 19.12.2024 року:
Спостереження лікаря травматолога поліклініки за місцем проживання.
Ходьба з додатковою опорою (тростини з підлокітниками, милиці) без навантаження на праву кінцівку.
Ізометрична гімнастика м`язів нижніх кінцівок.
Іммобілізація гіпсовою лонгетою.
Перев`язки через день з розчинами антисептиків (бетадин), шви зняти через 14 днів з моменту операції.
Вживання пігулок: Ксарелто 10 мг по 1 таб 1 р/д 6-8 тижнів. Левофлоксацин 500 мг по 1 таб 2 р/д 7 днів + пробіотики. Диклоберл по 1 таб 2 р/д 7 днів + Омез 20 мг по 1 таб 1 р/д 7 днів. Детралекс 1000 мг по 1 таб 1 р/д 14 днів. Мовиназа 20 мг по 1 таб 1 р/д 10 днів. Кальцій ДЗ Нікомед по 1 таб 2 р/д 1 місяць.
Контрольний огляд та рентгенографія через 6-8 тижнів після операції. Необхідний обсяг допомоги отримано в стаціонарних умовах, проте пацієнт залишається тимчасово непрацездатним. Потребує подальшого спостереження та реабілітації в амбулаторних умовах. У задовільному стані виписується на амбулаторне лікування за місцем проживання під наглядом лікаря-травматолога.
04 листопада 2024 року ОСОБА_1 пройшов комп`ютерну томографію правої гомілки та правого надп`ятково-гомілкового суглоба.
За результатами комп`ютерної томографії, проведеної ОСОБА_1 у ТОВ «Євро Сервіс Україна» від 04.11.2024 року встановлено:
• багатоуламковий перелом нижньої третини правої великогомілкової кістки з поширенням на суглобову поверхню;
• відрив медіальної кісточки без зміщення;
• зміщення дистальних уламків латерально до 1/3 ширини кістки;
• багатоуламковий перелом нижньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків;
• перелом блоку правої надп`яткової кістки;
• уламковий перелом кубовидної кістки;
• лінійний перелом основи І плеснової кістки;
• уламкові переломи 2, 3, 4 плеснових кісток зі зміщенням.
Зазначені ушкодження є тяжкими, множинними та такими, що потребували невідкладного хірургічного лікування.
В подальшому, відповідно до виписки зі стаціонарної медичної карти, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні повторно з 08.01.2025 по 09.01.2025 з діагнозом:
• відкритий багатоуламковий перелом нижньої третини діафізу та дистального метаепіфізу правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків;
• перелом медіальної кісточки;
• багатоуламковий перелом малогомілкової кістки;
• перелом таранної кістки;
• переломи плеснових кісток стопи;
• переломи фаланг пальців стопи;
• супутні ушкодження м`яких тканин.
Під час стаціонарного лікування було проведено ряд складних оперативних втручань, зокрема:
• 02.11.2024 - монтаж системи постійного скелетного витяжіння за праву п`яткову кістку; первинна хірургічна обробка рани відкритого перелому правої гомілки;
• 22.11.2024 - закрита репозиція та металоостеосинтез (МОС) спицями перелому
шийки 5 плеснової кістки, фаланги 1 пальця; відкрита репозиція та МОС переломів 3-4 плеснових кісток; вправлення вивиху;
• 11.12.2024 - відкрита репозиція, кісткопластичний металоостеосинтез перелому правої великогомілкової кістки;
• 11.12.2024 - металоостеосинтез перелому правої малогомілкової кістки.
• 08.01.2025 - проведено повторне оперативне втручання – видалення металоконструкцій (спиць) з правої стопи.
Крім того, пацієнту проводилась інтенсивна медикаментозна терапія, включаючи антибактеріальне лікування, знеболення, антикоагулянти, перев`язки, фізіотерапію та лікувальну фізкультуру.
Після проведеного лікування: пацієнт залишався тимчасово непрацездатним; пересування можливе лише за допомогою милиць; права нижня кінцівка іммобілізована; наявні больові відчуття та обмеження рухливості; потребує тривалого амбулаторного лікування та реабілітації.
Згідно з медичними документами, після виписки рекомендовано: Спостереження лікаря- травматолога за місцем проживання. Пересування з додатковою опорою (милиці) без навантаження на праву кінцівку. Іммобілізація кінцівки. Проведення перев`язок та антисептичної обробки ран. Медикаментозна терапія (знеболюючі, антибіотики, протизапальні препарати, антикоагулянти). Прийом препаратів кальцію. Лікувальна фізкультура. Контрольний і огляд та рентгенологічне обстеження через 6-8 тижнів.
Відповідно до подальшої виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради від 11.04.2025 року, встановлено наступне. Встановлений діагноз: відкритий багатоуламковий перелом нижньої третини діафізу та дистального метаепіфізу правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків; закритий перелом медіальної кісточки правої гомілки; закритий багатоуламковий перелом нижньої третини малогомілкової кістки зі зміщенням уламків; закритий перелом таранної кістки. Рекомендації при виписці рекомендовано: прийом препарату Процитрокал по 1 таблетці 2 рази на день протягом 30 днів; прийом препарату Трамадекс по 1 таблетці 1 раз на день протягом 30 днів; проходження курсу фізіотерапевтичного лікування; подальше амбулаторне спостереження у лікаря-травматолога.
Таким чином, згідно медичної документації, позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження внаслідок ДТП, що потребували тривалого стаціонарного лікування, неодноразових оперативних втручань, подальшої тривалої реабілітації та спричинили стійкі обмеження рухливості і працездатності.
В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» ДМР з метою оформлення групи інвалідності. Відповідно до витягу з рішення ЕКОПФО №151/25/1117/В від 15.04.2025 року на підставі проведеного оцінювання повсякденного функціонування особи, а також наданої медичної документації, експертною командою встановлено помірний ступінь обмеження життєдіяльності, що проявляється у порушенні рухової функції, обмеженні здатності до пересування та виконання трудової діяльності. Встановлені порушення є наслідком отриманих тяжких тілесних ушкоджень, зокрема множинних переломів правої нижньої кінцівки, що потребували оперативного лікування та тривалої реабілітації. З урахуванням характеру травм, тривалості лікування та динаміки відновлення, стан здоров`я особи потребує подальшого медичного спостереження та лікування у лікаря-ортопеда-травматолога.
02.06.2025 року при КНП «МКЛ №6» ДМР зроблено рентгенограму правого надп`ятково-гомілкового суглобу та гомілки у двох проекціях: визначається уламковий перелом великогомілкової та малогомілкової кістки у н/З діафізів із задовільним стоянням уламків, уламки яких фіксовано металоконструкцією. Кісткова мозоль відсутня. На тлі кісткової тканини великогомілкової кістки відмічаються літні вогнища. Висновок: Уламковий перелом великогомілкової та малогомілкової кістки. МОС великогомілкової та малогомілкової кістки.
11.06.2025 року при КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР зроблено рентгенографію гомілки: виражені дегенеративно-дистрофічні зміни кісток правої гомілки та стопи. СПО МОС багатоуламкових розтрощених переломів обох кісток правої гомілки; таранної кістки правої стопи, з початковими ознаками кісткової консолідації. Післятравматичний артроз правого гомілко-стопного суглоба, 3 ступеня. Різкий регіональний остеопороз. Періартикулярні набряки м`яких тканин.
За результатами обстеження при КП «Дніпропетровській обласній клінічній лікарні ім. І.І. Мечникова» ДОР ОСОБА_1 отримав консультативний висновок спеціаліста: Виражені дегенеративно-дистрофічні зміни кісток правої гомілки та стопи. Стан після оперативного лікування (МОС) багатоуламкових переломів обох кісток правої гомілки. Перелом таранної кістки правої стопи з ознаками початкової консолідації. Встановлений діагноз: Післятравматичний артроз правого гомілково-ступневого суглоба III ступеня. Регіональний остеопороз. Періартикулярний набряк м`яких тканин. Стан після перелому кісток правої гомілки, після МОС, стадія початкової консолідації. Порушення функції опори та ходи II ступеня. Рекомендації: Огляд ортопеда за місцем проживання. Медикаментозна терапія згідно призначень лікаря.
За результатами вищевказаних обстежень та лікування, ОСОБА_1 відповідно до витягу з рішення ЕКОПФО №151/25/2329/В від 24.06.2025 року встановлено II групу інвалідності, дата повторного оцінювання 01.07.2026 року, здатність до пересування та здатність до трудової діяльності — виражений ступінь обмеження, що свідчить про суттєву втрату працездатності та необхідність соціального захисту.
23.07.2025 року ОСОБА_1 отримав пенсійне посвідчення інваліда 2 групи на 1 рік.
Внаслідок отриманої травми (ДТП 02.11.2024) у ОСОБА_1 діагностовано множинні переломи правої нижньої кінцівки (великогомілкової, малогомілкової кісток, кісток стопи), що підтверджено рентгенологічними та КТ-дослідженнями. ОСОБА_1 переніс ряд складних оперативних втручань (металоостеосинтез, репозиції переломів), тривале стаціонарне та амбулаторне лікування. Станом на момент оцінювання встановлено: - післятравматичний артроз правого гомілково-ступневого суглоба; - регіонарний остеопороз; - стійкі порушення функцій кінцівки. Відповідно до висновку експертної команди: - здатність до пересування - виражений ступінь обмеження; - здатність до трудової діяльності - виражений ступінь обмеження; - потреба у допоміжних засобах (ортези, милиці). Позивачу встановлено II групу інвалідності з 24.06.2025 року.
Позивач потребує: - постійного лікування та нагляду лікарів; - реабілітації; - санаторно- курортного лікування; - соціальної та професійної реабілітації.
Обмеження життєдіяльності: - порушення функції опори та ходи; - обмеження у пересуванні; - обмеження у виконанні трудових функцій.
Станом на даний час лікування ОСОБА_1 після перенесених в результаті ДТП травм не завершено, плануються подальші операції. ОСОБА_1 не може самостійно ходити, лише за допомогою ортезу, милиці тощо.
Позивач зазначив, що в результаті вищевикладеного було завдано значної моральної шкоди, що полягає, зокрема, в сильному фізичному та душевному болю і стражданнях, яких він зазнав внаслідок тілесних ушкоджень отриманих в результаті ДТП, постійному стресі та переживаннях за своє здоров`я і подальше майбутнє, зміні способу життя (домашній режим, постійне лікування, необхідність проходити різного роду обстеження та переносити операції, неможливість працювати), позивач відчуває постійний страх повторення травмуючої для нього ситуації і досі не може відновити свій звичний спосіб життя. Лікування триває. Після зазначеного ДТП настали також інші негативні для позивача наслідки, які неможливо описати словами у даній позовній заяві. Завдані моральні травми неможливо відновити і такі залишаться на все життя, яке уже ніколи не стане таким, як до 02.11.2024 року.
Вказані обставини свідчать про істотне погіршення якості життя позивача, втрату працездатності, фізичні та моральні страждання, що є підставою для стягнення моральної шкоди.
Матеріальний еквівалент моральної шкоди заподіяної ОСОБА_1 складає 250 000 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень).
Також позивач зазначає, що відповідач після ДТП надавав кошти на лікування ОСОБА_1 . Так, ОСОБА_2 21.11.2024 року сплатив 24740,00 грн. на металоконструкцію для остеосинтезу багатоуламкового перелому плюсневих кісток, 11.12.2024 року сплатив 63400,00 грн. на металоконструкцію для остеосинтезу великогомілкової та малогомілкової кісток (титан) та 08.01.2025 року сплатив 5240,00 грн. на комплект для видалення металоконструкції з кісток ступні.
Однак, в подальшому ОСОБА_2 ухилився від фінансової допомоги, став ігнорувати звернення, хоча позивач досі продовжує своє лікування, не може працювати і відновити свій звичайний спосіб життя і змушений оплачувати своє лікування самостійно.
Натомість, завдана ОСОБА_1 шкода повинна відшкодовуватися ПАТ «СК «УСТ», та в свою чергу, відповідач має відшкодовувати витрати на лікування та завдану шкоду, яку не з відшкодує страхова компанія у добровільному порядку.
Страховою компанією ПАТ «СК УСТ» було виплачено ОСОБА_1 відповідно до Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-220584684 від 26.04.2024 року, 22.09.2025 року згідно заяв ОСОБА_1 від 26.08.2025 року виплачено страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу Honda Forza 250, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , в розмірі 19 485 грн., та за заявлені витрати на лікування в розмірі 50197,76 грн. (фактично завдано збитки на 50 відсотків більше). В подальшому, 26.01.2026 року виплачено страхове відшкодування за втрату працездатності в розмірі 72000,00 грн. згідно заяви ОСОБА_1 від 23.01.2026 року. Моральна шкода виплачена не була.
Так, ПАТ «СК «УСТ» посилається на висновок судового експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України від 20.03.2025 року, яким встановлено порушення правил дорожнього руху як в діях ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 , тому відшкодування шкоди ОСОБА_1 здійснювалось страховою компанією лише як 50% від суми, яка має бути відшкодована.
У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 було виплачено не у повному об`ємі відшкодування завданих збитків, тому він звертався до ОСОБА_2 з проханнями про фінансову допомогу на лікування, закупівлю ліків та відшкодування матеріальної шкоди за транспортний засіб Honda Forza 250, однак відповідач на такі звернення не реагував.
Так, матеріальні збитки за пошкодження транспортного засобу Honda Forza 250 фактично складали не 19485 грн., а 64485 грн. (ринкова вартість автомобіля), тобто на 45000 грн. більше, а ніж отримано. Відповідач у добровільному порядку відмовився їх виплачувати.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2026 року було відкрито провадження по справі.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. При цьому підтвердив суду, що відповідач повністю йому оплачував йому лікування, проведення операції, придбання металоконструкцій для проведення операцій. Не заперечував той факт, що відповідач звернувся до страхової компанії про відшкодування йому витрат на лікування потерпілого з проханням перерахувати кошти на рахунок потерпілого, що і було частково зроблено страховою компанією. До страхової компанії про відшкодування йому моральної шкоди він не звертався.
Відповідач та його представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в розмірі 50000 грн., при цьому вказали на обставини, зазначені у відзиві на позов, де вказано, що позивачем при викладенні обставин дорожньо-транспортної пригоди, зазначені не всі фактичні її обставини, які на момент подання позову встановлені Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра, а саме: не було вказано факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 28 липня 2025 року по справі №199/7027/25 про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП; не було зазначено тієї обставини, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 18 липня 2025 року по справі 199/7478/25 про визнання позивача винувата у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-25/9813-ІТ від 20 березня 2026 встановлено, що порушення правил безпеки дорожнього руху виразилось у тому, що водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом - автомобілем «Кіа Sportage», реєстраційним номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, згідно до якого: п.16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», та порушення якого з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди; водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом - мотоциклом «Honda Forza 250», реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно до якого: п.12.3 « У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та порушення якого з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 28 липня 2025 року (справа №199/7027/25) ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 18 липня 2025 року (справа №199/7478/25) ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідач сплатив позивачу: 24740 гривень на придбання металоконструкції для остеосинтезу багатоуламкового перелому плюсневих кісток (21.11.2024 - особиста передача коштів відповідачем позивачеві, про що наявна розписка); 63 400 (шістдесят три тисячі чотириста) гривень на металоконструкцію для остеосинтезу великогомілкової та малогомілкової кістки (титан) (11.12.2024 - квитанція №434609690955, платник - ОСОБА_2 ); 5 240 (п`ять тисяч двісті сорок гривень) на комплект для видалення металоконструкцій з кісток ступні (08.01.2025 - квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН253, платник ОСОБА_2 ), у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Не зазначені позивачем суми відшкодування відповідачем: кошти надані відповідачем позивачеві в умовах лікарні та вдома у позивача загальною сумою 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень, про позивач не вимагав надання позивачем відповідних розписок; 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування спричиненої шкоди (05.03.2025 особиста передача коштів відповідачем позивачеві, про що наявна відповідна розписка). Згідно наданої інформації ПАТ «СК «УСГ» (вих. №ССЦВ-3418/5) згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-220584684 від 26.04.2024 року, було прийнято рішення про виплату позивачеві: 22.09.2025 року витрат на лікування в розмірі 50 197 (п`ятдесят тисяч сто дев`яносто сім гривень) 76 (сімдесят шість) копійок; 26.01.2026 року страхового відшкодування за втрату працездатності у сумі 72 000 (сімдесят дві тисячі) гривен.
Отримання позивачем від ПАТ «СК «УСГ» коштів, пов`язаних із витратами на лікування у сумі 50 197 (п`ятдесят тисяч сто дев`яносто сім гривень) 76 (сімдесят шість) копійок було здійснено на підставі заяви відповідача від 08.07.2025 року про відмову в отримання даної суми, так як фактично сам відповідач поніс дані витрати.
Тобто, добровільно відшкодована позивачеві сума спричиненої моральної шкоди відповідачем складає: періодичні нарочні надання коштів відповідачем позивачеві в умовах лікарні та вдома у позивача загальною сумою 18 000 гривень, про позивач не вимагав надання позивачем відповідних розписок); 15 000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої шкоди (05.03.2025 особиста передача коштів відповідачем позивачеві, про що наявна відповідна розписка); 50 197 гривень 76 копійок страхове відшкодування пов`язане із витратами на лікування, та сумарно становить 83 197 гривень 76 (сімдесят шість) копійок.
Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 20.05.2025 року по справі № 199/3878/25, 02.11.2024 приблизно о 17:30 годині водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем «Кіа Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , рухався по дорозі без назви з боку вулиці Універсальної в напрямку вулиці Богомаза в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра.
Під час руху ОСОБА_2 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, не надав дорогу мотоциклу «Honda Forza 250», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі вулиці Янтарної в місті Дніпрі зліва направо по ходу його руху, виїхав на вказане перехрестя, внаслідок чого в районі буд. № 43 по вул. Янтарній скоїв зіткнення з мотоциклом «Honda Forza 250».
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми правої нижньої кінцівки, відкритого багатоуламкового перелому великогомілкової кістки у нижній третині з переходом на внутрішню кісточку гомілковостопного суглобу зі зміщенням уламків та рваною раною в нижній третині гомілки, закритого багатоуламкового перелому малогомілкової кістки у нижній третині зі зміщенням уламків, закритого перелому таранної кістки з відносно задовільним стоянням уламків, закритих переломів кісток стопи (дистальної фаланги 1-го пальця з задовільним стоянням, проксимальної фаланги 1-го пальця зі зміщенням уламків, багатоуламкового 3-ї плюснової кістки зі зміщенням уламків, основи проксимальної фаланги 4-ї з вивихом проксимальної фаланги, 4-ї плюснової кістки зі зміщенням уламків та шийки 5-ї плюснової кістки зі зміщенням уламків), які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-м «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Кіа Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», невиконання якого перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Даним вироком визнано ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки. Звільнено на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року відносно ОСОБА_2 змінено в частині призначення покарання, ухвала набрала законної сили 22.09.2025 року.
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_1 № 640е від 11.03.2025 слідує, що за даними наданої медичної документації та при огляді у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми правої нижньої кінцівки:
- відкритого багатоуламкового перелому великогомілкової кістки у нижній третині з переходом на внутрішню кісточку гомілковостопного суглобу зі зміщенням уламків та рваною раною в нижній третині гомілки;
- закритого багатоуламкового перелому малогомілкової кістки у нижній третини зі зміщенням уламків;
- закритого перелому таранної кістки з відносно задовільним стоянням уламків;
- закритих переломів кісток стопи(дистальної фаланги 1-го пальця з задовільним стоянням, проксимальної фаланги 1-го пальця зі зміщенням уламків, багатоуламкового 3-ї плюсневої кістки зі зміщенням уламків, основи проксимальної фаланги 4-ї з вивихом проксимальної фаланги, 4-ї плюснової кістки зі зміщенням уламків та шийки 5-ї плюсневої кістки зі зміщенням уламків).
11.06.2025 року при КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР зроблено рентгенографію гомілки: виражені дегенеративно-дистрофічні зміни кісток правої гомілки та стопи. СПО МОС багатоуламкових розтрощених переломів обох кісток правої гомілки; таранної кістки правої стопи, з початковими ознаками кісткової консолідації. Післятравматичний артроз правого гомілко-стопного суглоба, 3 ступеня. Різкий регіональний остеопороз. Періартикулярні набряки м`яких тканин.
За результатами обстеження при КП «Дніпропетровській обласній клінічній лікарні ім. І.І. Мечникова» ДОР ОСОБА_1 отримав консультативний висновок спеціаліста: Виражені дегенеративно-дистрофічні зміни кісток правої гомілки та стопи. Стан після оперативного лікування (МОС) багатоуламкових переломів обох кісток правої гомілки. Перелом таранної кістки правої стопи з ознаками початкової консолідації. Встановлений діагноз: Післятравматичний артроз правого гомілково-ступневого суглоба III ступеня. Регіональний остеопороз. Періартикулярний набряк м`яких тканин. Стан після перелому кісток правої гомілки, після МОС, стадія початкової консолідації. Порушення функції опори та ходи II ступеня. Рекомендації: Огляд ортопеда за місцем проживання. Медикаментозна терапія згідно призначень лікаря.
За результатами вищевказаних обстежень та лікування, ОСОБА_1 відповідно до витягу з рішення ЕКОПФО №151/25/2329/В від 24.06.2025 року встановлено II групу інвалідності, дата повторного оцінювання 01.07.2026 року, здатність до пересування та здатність до трудової діяльності — виражений ступінь обмеження, що свідчить про суттєву втрату працездатності та необхідність соціального захисту.
Внаслідок отриманої травми (ДТП 02.11.2024) у ОСОБА_1 діагностовано множинні переломи правої нижньої кінцівки (великогомілкової, малогомілкової кісток, кісток стопи), що підтверджено рентгенологічними та КТ-дослідженнями. ОСОБА_1 переніс ряд складних оперативних втручань (металоостеосинтез, репозиції переломів), тривале стаціонарне та амбулаторне лікування. Станом на момент оцінювання встановлено: - післятравматичний артроз правого гомілково-ступневого суглоба; - регіонарний остеопороз; - стійкі порушення функцій кінцівки. Відповідно до висновку експертної команди: - здатність до пересування - виражений ступінь обмеження; - здатність до трудової діяльності - виражений ступінь обмеження; - потреба у допоміжних засобах (ортези, милиці). Позивачу встановлено II групу інвалідності з 24.06.2025 року.
Позивач потребує: - постійного лікування та нагляду лікарів; - реабілітації; - санаторно- курортного лікування; - соціальної та професійної реабілітації.
Обмеження життєдіяльності: - порушення функції опори та ходи; - обмеження у пересуванні; - обмеження у виконанні трудових функцій.
Станом на даний час лікування ОСОБА_1 після перенесених в результаті ДТП травм не завершено, плануються подальші операції. ОСОБА_1 не може самостійно ходити, лише за допомогою ортезу, милиці тощо.
Страховою компанією ПАТ «СК УСТ» було виплачено ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-220584684 від 26.04.2024 року, 22.09.2025 року згідно заяв ОСОБА_1 від 26.08.2025 року виплачено страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу Honda Forza 250, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , в розмірі 19485 грн., та за заявлені витрати на лікування в розмірі 50197,76 грн. . В подальшому, 26.01.2026 року виплачено страхове відшкодування за втрату працездатності в розмірі 72000,00 грн. згідно заяви ОСОБА_1 від 23.01.2026 року.
У відповідності до приписів ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Щодо відшкодування моральної шкоди, у відповідності до ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).
Згідно з ч. 1ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
В пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавана за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання з компенсації моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 3, 4 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Відповідно до ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.
Тобто ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, особу, відповідальну за моральну шкоду, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди, зокрема наявність вини заподіювана, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких і відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12,2020 року у справі № 752/17832/14-ц, провадження № 14-538цс19, зазначила, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Частинами 4, 5 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів")
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14,12.2021 року у справі №147/66/17 наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV), (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі №147/66/17).
Враховуючи моральні страждання у зв`язку з втратою працездатності позивачем, з дотриманням засад виваженості, розумності та доцільності, суд погоджується з оціненим позивачем розміром моральної шкоди в розмірі 250000,00 грн. 
Суд вважає, що зазначений розмір моральної шкоди відповідає глибині та тривалості моральних страждань позивача та є обґрунтованим, при цьому судом враховано принципи розумності, виваженості та справедливості при визначенні такого розміру моральної шкоди.
У той же час,, оскільки лікування позивача було оплачено відповідачем по справі, останній звернувся до страхової компанії для виплати йому в регресному порядку вказаних коштів, проте просив перерахувати вказані кошти потерпілому ОСОБА_1 . Сторонами по справі визнається вказаний факт, а тому він не підлягає доказуванню, тому відшкодування в розмірі 50197,76 гривень суд враховує їх у рахунок розміру спричиненої моральної шкоди.
Також, як вбачається у матеріалах справи, станом на день дорожньо-транспортної пригоди, тобто станом на 02.11.2024 року цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «СК «УСГ», що підтверджується полісом №220584684..
Відповідно до ст.. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( яка діяла на час виникненні правовідносин) страховик, а у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, здійснює потерпілій фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування заподіяної їй моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала потерпіла фізична особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у розмірі 10 відсотків страхової (регламентної) виплати у зв`язку з її лікуванням та/або втратою нею працездатності, розрахованої відповідно до статей 21-23 цього Закону. Таким чином, позивач не позбавлений права вимоги до страхової компанії про відшкодування йому моральної шкоди. А отже суд вважає за необхідне зменшити розміру моральної шкоди на 10 % від 50197,76 гривень, отже на 5019,77 грн., які відповідно до вищевказаної норми закону повинен сплатити страховик. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до остаточного висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 194782 гривні 46 копійок. ( 250000 грн. - 50197,76 грн.- 5019,78грн.).
Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1947 гривень 82 копійки.
Керуючись ст.ст. 23, 1167,ст. 2, 4, 12,13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України,
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду в розмірі 194 782 (сто дев`яносто чотири тисячі сімсот вісімдесят дві) гривні 46 копійок. 
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) на користь держави судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Повне рішення складено 15 червня 2026 року.

Суддя: Руденко В.В.