Справа № 134/192/26
2/134/286/2026
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
29 квітня 2026 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області
у складі: головуючої судді Кантонистої О.О.
за участю секретаря судового засідання Васільєвої Н.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

03 лютого 2026 року до Крижопільського районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 28 березня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі - ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 61482-03/2025, відповідно до якого товариство надало позичальнику фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених цим договором.
Зазначений договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на його номер телефону, що підтверджується пунктом 8 договору.
29 жовтня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29102025, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29102025 від 29 жовтня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 61482-03/2025 від 28.03.2025 у сумі 11 178,98 грн, з яких: 4 278,89 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 1 155,30 грн - заборгованість за процентами; 5 744,79 грн - заборгованість за штрафними санкціями.
Оскільки відповідачка у добровільному порядку свої зобов`язання не виконала, ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке набуло право вимоги за кредитним договором, просить стягнути з неї на свою користь 11 178,98 грн заборгованості, а також понесені судові витрати.
Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 06 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
05 березня 2026 року справа була знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
Ухвалою Крижопільського районного суду від 02 квітня 2026 року розгляд справи було відкладено через відсутність відомостей про вручення відповідачці повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 
У судове засідання 29 квітня 2026 року учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У позовній заяві представник позивача – Король В.А. просив розглянути справу у відсутності сторони позивача на підставі наявних у справі доказів. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у порядку, визначеному п. 2 ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, причини її неявки суду невідомі. У встановлений судом строк відповідачка не подала відзив на позов.
Ухвалою Крижопільського районного суду від 29 квітня 2026 року постановлено провести по справі заочний розгляд.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 28 березня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 61482-03/2025.
Сторони погодили, що товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 120 днів, тобто по 25 липня 2025 року (включно), з можливістю пролонгації строку кредитування, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості та комісії за видачу кредиту в сумі 500,00 грн (пункти 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 договору).
У пункті 1.6 договору сторони передбачили, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-50ХХ-ХХХХ-5266, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Згідно з Графіком платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору № 61482-03/2025, сторони передбачили, що у разі користування кредитними коштами в сумі 5 000,00 грн по 25 липня 2025 року розмір процентів за користування кредитом становитиме 5 400,00 грн.
Відповідачка підписала кредитний договір 28.03.2025 о 15:39:30 електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора Y868, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (пункти 7.1, 8 договору).
ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» на підставі договору на переказ коштів № ФК-П-2022/02-3 від 22 лютого 2022 року, укладеного з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», 28 березня 2025 о 15:40:12 перерахувало на вказану відповідачкою у кредитному договорі платіжну картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5 000,00 грн (номер транзакції в системі iPay.ua 693704242), що підтверджується повідомленням ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 3426_251230091810 від 30.12.2025.
29 жовтня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29102025, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало (відступило) для ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до акта прийому-передачі Реєстру боржників та витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29102025 від 29 жовтня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (№ з/п у Реєстрі 4816) за кредитним договором № 61482-03/2025 від 28.03.2025 у сумі 11 178,98 грн, з яких: 4 278,89 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 1 155,30 грн - заборгованість за процентами; 5 744,79 грн - заборгованість за штрафними санкціями.
За умовами кредитного договору № 61482-03/2025 від 28 березня 2025 року ОСОБА_1 зобов`язалася повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк та сплатити проценти за користування ними.
Фінансова установа виконала свої зобов`язання за договором та надала відповідачці кредит у сумі 5 000,00 грн, однак остання свої зобов`язання не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість.
З моменту набуття права вимоги до ОСОБА_1 позивачем не здійснювалося нарахування процентів та штрафних санкцій, тому станом на день подання позову розмір заборгованості залишився незмінним – 11 178,98 грн.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається зі змісту кредитного договору № 61482-03/2025 від 28.03.2025, цей договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону із зазначенням адреси проживання відповідачки, її паспортних даних, РНОКПП. Крім того, за умовами договору його невід`ємною частиною є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства.
При укладанні вказаного договору відповідачкою вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі.
ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена з умовами кредитного договору, проте не виконала зобов`язань щодо повернення отриманих кредитних коштів та сплати процентів за користування ними, а тому заборгованість за договором у межах строку кредитування підлягає стягненню за рішенням суду.
Відповідачкою ОСОБА_1 зазначений договір не оспорювався.
Отже, досліджені судом докази підтверджують факт укладення кредитного договору між відповідною фінансовою установою та ОСОБА_1 , невиконання нею зобов`язань щодо повернення отриманих у борг коштів та наявність заборгованості за договором.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Надані позивачем договір факторингу, акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу, витяг з реєстрів боржників, платіжна інструкція свідчать про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло у встановленому законом порядку права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 61482-03/2025 від 28.03.2025.
Отже, ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
Враховуючи факт підписання відповідачкою ОСОБА_1 кредитного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що укладення кредитного договору № 61482-03/2025 від 28.03.2025 відбулося, що узгоджується зі ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
ОСОБА_1 отримані кошти у визначений договором строк не повернула та не сплатила проценти за користування ними у повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості, у зв`язку з чим її заборгованість за кредитним договором № 61482-03/2025 від 28.03.2025 становить 11 178,98 грн, з яких: 4 278,89 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 1 155,30 грн - заборгованість за процентами; 5 744,79 грн - заборгованість за штрафними санкціями.
Оскільки вимоги позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу та процентами доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, тому у цій частині підлягають задоволенню і з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 434,19 грн, з яких: 4 278,89 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 1 155,30 грн - заборгованість за процентами.
Водночас позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості за штрафними санкціями задоволенню не підлягають.
Так, відповідно до пункту 5.3 кредитного договору, у разі прострочення клієнтом сплати платежів у строки, встановлені графіком платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100 % від суми простроченої заборгованості, починаючи з наступного дня після настання строку платежу за відповідний розрахунковий (платіжний) період і до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України.
Разом з тим, згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб.
Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався в установленому законом порядку і діє по теперішній час.
Таким чином, підстави для стягнення з відповідачки неустойки (штрафу) за невиконання умов кредитного договору № 61482-03/2025 від 28.03.2025 відсутні, оскільки діє пряма заборона закону щодо їх нарахування.
З огляду на викладене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 434,19 грн, з яких: 4 278,89 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 1 155,30 грн - заборгованість за процентами.
У стягненні 5 744,79 грн заборгованості за штрафними санкціями слід відмовити. 
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 662,40 грн, ціна позову становить 11 178,98 грн, позов задоволено на суму 5 434,19 грн, тобто на 48,61 % (5 434,19 х 100 : 11 178,98), а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1 294,19 грн (2 662,40 х 48,61 %) судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 268, 280-282 ЦПК України, суд –

ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором № 61482-03/2025 від 28.03.2025 у розмірі 5 434,19 грн (п’ять тисяч чотириста тридцять чотири гривні, 19 копійок), з яких: 4 278,89 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 1 155,30 грн - заборгованість за процентами.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 1 294,19 грн (одна тисяча двісті дев`яносто чотири гривні, 19 копійок) судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 04 травня 2026 року.

Суддя: