Єдиний унікальний номер 205/21/26
Номер провадження2/205/5/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Грони Д.С.
за участю секретаря судового засідання Швидкої К. О.,
представника позивача адвоката Кулакова О. В.,
представника відповідача Ревякіної Н. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання відмови в приватизації незаконною та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулась до суду з позовом до Дніпровської міської ради про визнання відмови в приватизації незаконною та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позову посилалась на те, що вона з 2020 року проживає у кімнаті АДРЕСА_1 . У вказану кімнату позивачка вселилась на підставі ордеру УП № 150 від 24.11.2020. У вересні 2025 року позивачка звернулась до Департаменту житлового господарства ДМР із заявою про приватизацію житлового приміщення у гуртожитку. Проте відповідачем їй було відмовлено у приватизації у зв`язку з поданням не повного пакету документів. Таку відмову позивачка вважає незаконною. Посилаючись на вказані обставини, просила визнати протиправною відмову відповідача у приватизації кімнати АДРЕСА_1 та зобов`язати Дніпровську міську раду вчинити дії з приватизації кімнати у гуртожитку.
12.02.2026 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
26.02.2026 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник ДМР просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень посилався на те, що відповідачем не приймалось рішення про відмову позивачці в приватизації кімнати в гуртожитку, а було наведено перелік недоліків у наданому ОСОБА_1 пакеті документів. Право позивачки на приватизацію ніким не оспорюється і після усунення виявлених недоліків, заява позивачки може бути розглянута. 
Ухвалою суду від 06.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у відзиві.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи та перевіривши докази суд доходить висновку про таке.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка ОСОБА_1 з 24.11.2020 зареєстрована та проживає в кімнаті АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою № 1128 від 05.09.2025 виданою КП «Житсервіс-5» ДМР.
На підставі розпорядження департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 30.07.2025 № 240 ОСОБА_1 було видано Ордер серія УП № 150 від 12.08.2025 на право зайняття кімнати АДРЕСА_1 .
13.08.2025 позивачкою було укладено з КП «Жилсервіс-5» ДМР типовий договір № 172024 найму житлового приміщення у гуртожитках комунальної власності територіальної громади міста Дніпра.
24.09.2025 позивачка звернулась до органу приватизації в особі Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про приватизацію кімнати АДРЕСА_1 . Який перелік документів в якості додатків було долучено до вказаної заяви, в цій заяві не вказано.
12.10.2025 Департамент житлового господарства ДМР листом № 3/16-5019 повідомив позивачку про відсутність у заяві низки документів, а саме: форми первинної облікової документації № 028 «Консультаційний висновок спеціаліста» не містить посилання на ФЛГ/відмітки про відсутність захворювання на туберкульоз, відсутні сторінки 6-7 документа, що підтверджує громадянство України, наявні відомості про право власності, яке було зареєстровано за ОСОБА_1 на частку квартири, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1995, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів, згідно розпорядження № 5/905-95, зареєстрованого КП «ДМБТІ» ДМР та записано в реєстрову книгу № 65П за реєстровим № 94, відсутні відомості про реєстрацію та документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 з 12.01.1996 по 05.10.2000. В результаті відповідачем було відмовлено у наданні адміністративної послуги з посиланням на ненадання вказаних документів.
В судовому засіданні представник позивача вказав, що документи, яких не вистачало при первинному зверненні до органу приватизації позивачка дозбирала, проте повторно до органу приватизації вирішила не звертатися, а надала ці документи до суду разом із позовом.
В судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_2 , яка пояснила, що є племінницею позивачки. Саме вона збирала та подавала документи відповідачу з питань приватизації кімнати в гуртожитку позивачкою. Вказала, що зібрала всі документи, які їй зазначила працівниця ЖЕКу. Проте які саме документи подавались органу приватизації свідок вказати не змогла.
Відповідно до ст.47 Конституції України кожен громадянин має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Згідно з ч.3 ст.9 ЖК УРСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Статтею 345 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.
Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначена організація проведення приватизації та оформлення права власності.
Зокрема ч.ч.1, 3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення (ч.5 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).
Відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду`органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку.
Частиною 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду`визначено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.
Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 369 від 16.12.2009 (далі Положення), визначений порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.
Пунктом 4 Положення передбачено, що передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника.
Згідно п.17 Положення, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.
Відповідно до п.18 вказаного Положення громадянином до органу приватизації подаються: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.
Громадяни, які проживають у гуртожитку, крім документів, визначених у цьому пункті, до заяви також додають: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у власності житла; копію договору найму жилого приміщення та/або копію договору оренди житла; форму первинної облікової документації №028/о «Консультаційний висновок спеціаліста» з відміткою про відсутність захворювання на туберкульоз.
Згідно п.20 Положення документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).
Пунктом 23 Положення встановлено, що орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності.
Під час розгляду справи чудом встановлено, що позивачкою не надано доказів надання до заяви відомостей щодо відсутність захворювання на туберкульоз, були відсутні сторінки 6-7 документа, що підтверджує громадянство України та не долучено документів щодо невикористання нею чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 12.01.1996 по 05.10.2000, як це передбачено зазначеним вище п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №369 від 16.12.2009 року.
З огляду на вказане, відповідачем було правомірно відмовлено у розгляді заяви позивачки про приватизацію, в зв`язку із ненаданням всіх необхідних документів для розгляду цього питання.
Крім того, суд враховує, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про оспорювання відповідачем права позивачка на приватизацію кімнати у гуртожитку, рішень про відмову в приватизації відповідачем не приймалось, а відповідна заява позивачки була повернута без розгляду по суті, в зв`язку із ненаданням повного переліку документів передбачених законодавством.
З урахуванням вищенаведеного, а також правомірності відмови відповідача у прийнятті та розгляді заяви позивачки про приватизацію, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з необґрунтованістю та передчасністю.
Відповідно до ст 141 ЦПК України суд покладає понесені позивачкою по справі судові витрати на неї.
На підставі викладеного, керуючись ст.9 ЖК України, ст.ст.15,16,345 ЦК України, ст.1,2,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.2,3,10-13,76-81,141,211,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання відмови в приватизації незаконною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Скорочене судове рішення проголошено в судовому засіданні 09.06.2026.
Повний текст рішення суду складено 10.06.2026.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Дніпровська міська рада, ЄДРПОУ 26510514, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро. 

Суддя Денис ГРОНА