Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 317/5157/25
Провадження №: 2/332/1087/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Погрібної О.М., за участю секретаря судового засідання Паніної Л.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
ТОВ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9851051 від 11.07.2024 у розмірі 19292,00 грн та судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11.07.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-9851051 на суму 9200,00 грн, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора 32258. Згідно з умовами вищезазначеного кредитного договору, первісний кредитор переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" на платіжну картку № 5167-80XX-XXXX-7777, що, в свою чергу є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" з відміткою та додатком до нього.
20.01.2025 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 
Відповідач не виконував умови договору належним чином, не повністю сплачував платежі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 19292,00 грн, яка складається з: 9200,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10092,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Також просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. 
Ухвалою судді від 30.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , яка про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала повністю. Крім того, просила зменшити витрати на правову допомогу.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.
Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11.07.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-9851051 на суму 9200,00 грн, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора 32258. Згідно з умовами вищезазначеного кредитного договору, первісний кредитор переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" на платіжну картку № 5167-80XX-XXXX-7777, що, в свою чергу, є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" з відміткою та додатком до нього.
20.01.2025 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 
Таким чином, ТОВ ТОВ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 00-9851051 від 11.07.2024.
Відповідач не виконував умови договору належним чином, не повністю сплачував платежі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить 19292,00 грн, яка складається з: 9200,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10092,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу.
За змістом ст. 6 вказаного Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
В ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного договору є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1, 2, ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За положеннями ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.
Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором перед ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» чи сплата такої ТОВ «ФК «ЕЙС» після укладання договору факторингу.
Таким чином, у відповідача існує заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за договом кредитної лінії № 00-9851051 від 11.07.2024 в розмірі 19292,00 грн.
Відповідач визнав позовні вимоги.
Суд приймає визнання позову відповідачем так як вказане не суперечить вимогам законодавства та не порушує права та інтереси інших осіб.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 7000 грн, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат,пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «Соломко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, додаткову угоду № 25770856215 від 11.09.2025 до Договору правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, видано довіреність на представлення інтересів позивача від 11.08.2025, складено акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025, відповідно до яких вартість надання правової допомоги (складення позовної заяви, вивчення матеріалів справи, підготовка адвокатського запиту та підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів) склала 7000 грн.
Відповідачка в поданій суду заяві просила зменшити суму витрат на правову допомогу.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява N 19336/04, п. 269).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, усталеної практики у даній категорії справи, з урахуванням визнання відповідачем позову та клопотання про зменшення розміру судових витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи, яка була розглянута без участі представника позивача.
Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи, те, що від Скрипник Т.А. надійшла заява в порядку ст.206 ЦПК України про визнання позовних вимог, за таких підстав з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, а 50 відсотків понесених судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.
Керуючись ст. ст.77-81,133,137,142, 206,263-265 України, суд,
ухвалив:
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за за договом кредитної лінії № 00-9851051 від 11.07.2024, станом на 16.10.2025, у розмірі 19292,00 гривень (дев`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто дві гривні 00 коп), яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9200,00 гривень та заборгованості по несплаченим відсотків за користування кредитом у розмірі 10092,00 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень (три тисячі гривень 00 коп).
В іншій частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» суму сплаченого судового збору у сумі 1211,20 гривень (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп).
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» 50 відсотків судового збору, сплаченого на рахунок UA51 8999 9803 1318 1206 0000 0812 2, ГУК у Зап.обл/Запорiз.р-н/22030101; Надавач платіжних послуг отримувача: Казначейство України; Код отримувача: 37941997, при поданні даного позову згідно з платіжною інструкцією № 27013 від 13 жовтня 2025 року про сплату судового збору за подання позову на суму 2422,40 гривень, у розмірі 1211,20 гривень (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп).
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 13.05.2026.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair.
Учасники справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», адреса 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133 - А, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокппНОМЕР_1 .
Суддя: О.М.Погрібна