ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/11028/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року (суддя О.О. Прасов) у справі № 280/11028/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив:
1) визнати протиправними дії та рішення відповідача, які полягають у взятті на військовий облік військовозобов`язаних з метою призову на військову службу під час мобілізації на особливий період позивача, виключеного 03.07.2012 з військового обліку військовозобов`язаних на підставі ст.37 ч.5 п.2. п.п.5, ст.37 ч.6 п.3 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», наказу Міністерства оборони №342 від 09.06.2006; 
2) зобов`язати відповідача виключити з військового обліку військовозобов`язаних позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії та рішення відповідача стосовно взяття позивача на військовий облік військовозобов`язаних з метою призову на військову службу під час мобілізації на особливий період є протиправними.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Судом першої інстанції зазначено, що лише військово-лікарська комісія має встановити чи можна на підставі останніх редакцій «Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби», «Пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби», «Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я», які є, відповідно, Додатками 1, 2, 3 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», визнати позивача непридатним до військової служби.
Суд першої інстанції вказав, що зарахування позивача на військовий облік відповідача сприяє реалізації п.3, п.4 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Врахувавши норми права, встановивши обставини справи, суд першої інстанції не 
вбачав протиправності у поведінці відповідача.
Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує, що 03.07.2012 року ІНФОРМАЦІЯ_2 зняв позивача з військового обліку та виключив з військового обліку військовозобов`язаних на підставі пп.5 п.2 ч.5 ст.37, п.3 ч.6 ст.37 Закону України №2232 і наказу Міністерства оборони України №342 від 09.06.2006 р. Вважає, що його відносини з державною щодо можливості військової служби врегульовані остаточно з 03.07.2012 року та підставі чинного на той час законодавства. Зауважує, що особи, виключені з військового обліку, не підлягають мобілізації в Україні. Вважає, що відповідач протиправно взяв його на військовий облік військовозобов`язаних.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що в обліково-послужній картці до військового квитка №428 від 14.08.1997, виданій позивачу, міститься інформація про зняття позивача з військового обліку на підставі - «Ст.37 п.5 пп.2 ЗУ «ПВОіВС» Наказ МО №342-2006р.». 
Вважаючи протиправними дії та рішення відповідача, які полягають у взятті на військовий облік військовозобов`язаних з метою призову на військову службу під час мобілізації на особливий період позивача, виключеного 03.07.2012 з військового обліку військовозобов`язаних на підставі ст.37 ч.5 п.2. п.п.5, ст.37 ч.6 п.3 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», наказу Міністерства оборони №342 від 09.06.2006, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Приписи ст. 1 цього закону передбачають, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно приписів ч.1 ст. 37 Закону №2232 взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених статтею 10-1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань; призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу; жінки з дотриманням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, які є кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону.
Згідно приписів ч.6 ст. 37 Закону №2232 виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; припинили громадянство України; визнані непридатними до військової служби; досягли граничного віку перебування в запасі; були кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону, але не були прийняті на військову службу за контрактом; звільнені з військової служби за контрактом відповідно до підпунктів "й" або "к" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Приписи ч.5 ст. 37 Закону №2232 в редакції станом на 03.07.2012 року регулювали питання зняття з військового обліку зокрема військовозобов`язаних у військових комісаріатах.
Так, приписи п.2 ч.5 ст.37 Закону №2232 в редакції станом на 03.07.2012 року передбачали зняття з військового обліку військовозобов`язаних у військових комісаріатах: які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання; які після проходження строкової військової служби прийняті на військову службу до інших військових формувань або на службу в органи внутрішніх справ, податкової міліції, в органи і підрозділи цивільного захисту, в Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України та в Державну кримінально-виконавчу службу України; які вибули на строк більше трьох місяців за межі України; в інших випадках за рішенням Міністерства оборони України.
Приписи ч.6 ст. 37 Закону №2232 в редакції станом на 03.07.2012 року регулювали питання виключення з військового обліку зокрема військовозобов`язаних у військових комісаріатах.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що у обліково-послужній картці до військового квитка №428 від 14.08.1997, виданій позивачу, міститься інформація про зняття 03.07.2012 року позивача з військового обліку на підставі - «Ст.37 п.5 пп.2 ЗУ «ПВОіВС» Наказ МО №342-2006р.».
Тобто, за змістом матеріалів справи вбачається саме зняття 03.07.2012 року позивача з військового обліку. Разом з тим, матеріалами справи не підтверджено, що позивач був виключений з військового обліку згідно ч.6 ст. 37 Закону №2232.
Колегія суддів враховує, що Верховний Суд у постанові від 21.05.2025 у справі № 280/2880/24 зазначив, що законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку.
Також, апеляційний суд звертає увагу, що з аналізу положень Закону № 2232-XII Верховний Суд у справі № 280/2880/24 дійшов висновку, що «громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаний», водночас зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.
Отже, оскільки матеріалами справи підтверджено лише зняття позивача з військового обліку 03.07.2012 року, а доказів виключення позивача з військового обліку суду не подано, апеляційний суд зазначає, що позивач перебуває в статусі військовозобов`язаного, а Закон №2232 передбачає можливість взяття позивача повторно на військовий облік, як військовозобов`язаного.
Апеляційний суд зауважує, що в силу приписів ч.1 ст. 37 Закону №2232 позивач є громадянином України, який підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних.
Приписи законодавства не передбачають необхідність отримання від позивача згоди для взяття на військовий облік.
Існування у позивача підстав для виключення з військового обліку військовозобов`язаних станом на час виникнення спірних правовідносин матеріалами справи не підтверджено.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що поновлення відповідачем позивача на військовому обліку військовозобов`язаних є правомірним.
За цих обставин, апеляційний суд зазначає про відсутність підстав для визнання протиправними дій/рішень відповідача, які полягають у взятті позивача на військовий облік військовозобов`язаних, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Зворотні доводи скаржника є безпідставними.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року у справі № 280/11028/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 04.05.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров