ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/6295/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 року (головуючий суддя Сагун А.В.)
у справі за адміністративним позовом позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відповідача Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування актів, та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулись до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Національної гвардії України, просили:
- визнати протиправним та скасувати Акт спеціального розслідування Головного управління Національної гвардії України (ГУ НГУ), групового нещасного випадку, що стався 27 листопада 2023 року близько 19 години 30 хвилин (Форма Н-5*) складений Головним управлінням Національної гвардії України (ГУ НГУ) з капітаном ОСОБА_3 в період проходження служби;
- визнати протиправним та скасувати Акт №284/25 (Форми НТ*) Головного управління Національної гвардії України (ГУ НГУ), про нещасний випадок, що стався з капітаном ОСОБА_3 в період проходження служби;
- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України (ГУ НГУ) повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався 27.11.2023 з офіцером оперативної групи секції S-3 (оперативного планування) штабу НОМЕР_1 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном ОСОБА_3 та скласти відповідний акт. 
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_3 проходив службу на посаді офіцера оперативної групи секції S-З (оперативного планування) штабу НОМЕР_1 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Під час проходження ОСОБА_3 військової служби 27.11.2023 з ним стався нещасний випадок. За наслідками нещасного випадку проведено службове розслідування, про що Головним управлінням Національної гвардії України складено Акт спеціального розслідування Головного управління Національної гвардії України (ГУ НГУ), групового нещасного випадку, що стався 27 листопада 2023 року близько 19 години 30 хвилин (Форма Н-5*) від 01.08.2025 та Акт № 284/25 (Форми НТ*) від 01.08.2025. Позивачі не погоджуються з висновками комісій, викладеними у Актах, що нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, оскільки капітан ОСОБА_3 під час нещасного випадку, що призвів до його смерті перебував у відрядженні, не приймав самостійно рішення про доцільність здійснення маршу в пункт постійної дислокації в темну пору доби при несприятливих погодних умов, рухався в колонні на дозволеному транспорті. Згідно з абзацом 8, 13 та 15 п 3.9 Порядку нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 року позов – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано Акт спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 27 листопада 2023 року близько 19 години 30 хвилин (Форма Н-5*) від 01.08.2025 складений Головним управлінням Національної гвардії України (ГУ НГУ) в частині висновку, що нещасний випадок (у тому числі поранення) з капітаном ОСОБА_3 , згідно абзацу 3 пункту 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346, стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків (порушення правил дорожнього руху п.10.1).
Визнано протиправним та скасувати Акт № 284/25 (Форми НТ*) Головного управління Національної гвардії України, про нещасний випадок невиробничого характеру від 01.08.2025.
Зобов`язано Головне управління Національної гвардії України повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався 27.11.2023 з офіцером оперативної групи секції S-3 (оперативного планування) штабу НОМЕР_1 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном ОСОБА_3 та скласти відповідний акт.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вказує, що матеріалами службового розслідування нещасного випадку встановлено, що капітаном ОСОБА_3 було порушено п. 10.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, що підтверджено органом досудового розслідування. Комісією з проведення спеціального розслідування було прийнято рішення, щодо складання акту за формою НТ відносно ОСОБА_3 спеціального розслідуванні нещасного випадку, що стався 27 листопада 2023 року близько 19 години 30 хвилин. Відповідно до Акту нещасний випадок з військовослужбовцем ОСОБА_3 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Згідно статті 309 КАС апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Враховуючи, що у період з 10.03.2026 до 19.03.2026 суддя Божко Л.А., яка входить до складу суду, перебувала на лікарняному, а у період з 06.04.2026 до 10.04.2026 головуючий суддя Дурасова Ю.В. брала участь у онлайн-підготовці суддів апеляційних адміністративних судів згідно Календарного плану підготовки суддів для підтримання кваліфікації на 2026 рік, також у період з 14.04.2026 до 15.04.2026 головуючий суддя Дурасова Ю.В. перебувала у відрядженні, що унеможливило розгляд справи у визначений ч. 1 ст. 309 КАС України строк.
При цьому, в період з 04.05.2026 року по 19.05.2026 року колегія суддів у складі Дурасової Ю.В, Божко Л.А., Лукманової О.М. перебувала у черговій щорічній відпустці, тому постанова у цій справі приймається в перші дні після виходу колегії суддів з чергової відпустки.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що:
27.11.2023 року, після виконання службово-бойових завдань, частина особового складу НОМЕР_1 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Центру здійснювали марш в пункт постійної дислокації у АДРЕСА_1 .
Капітан ОСОБА_3 та капітан ОСОБА_4 , з дозволу командира тактичної групи НОМЕР_1 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Центру полковника ОСОБА_5 здійснювали рух у колоні на особистому автомобілі «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 .
27.11.2024 року, близько 19 години 30 хвилин на 154 км автодороги М-30 «Стрий - Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварино», неподалік повороту на село Одарівка Кам`янського району Дніпропетровської області капітан ОСОБА_3 під час керування автомобілем «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , не впорався з керуванням автомобілем та здійснив зіткнення з автомобілем «DAF» д.н.з. НОМЕР_3 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди капітан ОСОБА_3 від отриманих травм помер, а капітан ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.
За фактом дорожньо-транспортної пригоди було відкрито кримінальне провадження та внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.11.2023 року за №12023041460000317.
06 червня 2025 року Державне бюро розслідувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (ТУ ДБР у м. Полтаві) третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Дніпрі) видав постанову про закриття кримінального провадження № 12023041460000317 від 27.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.
Відповідач зазначив, що згідно абзацу 3 пункту 3.11 розділу 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 р. за N 83/7404 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду.
Враховуючи, що капітаном ОСОБА_3 було порушено п. 10.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, що підтверджено органом досудового розслідування, комісією з проведення спеціального розслідування було прийнято рішення, щодо складання акту Форми НТ* «АКТ №284/25» від 01.08.2025 року про нещасний випадок невиробничого характеру» та акту Форми Н-5* «АКТ спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 листопада 2023 року близько 19 години 30 хвилин» ( а.с.71-76).
Позивачі не погоджуються з висновками спеціального розслідування та вважають, що нещасний випадок з військовослужбовцем ОСОБА_3 стався під час проходження військової служби при виконанні службових обов`язків.
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України - військове формування з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За вчинення протиправних дій та бездіяльність військовослужбовці Національної гвардії України несуть дисциплінарну, матеріальну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 1 ст.14 вказаного Закону).
Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV затверджений Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.
Дія Статуту, як в ньому зазначено, поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Згідно ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, зокрема такі обов`язки: 
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; 
бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; 
беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; 
постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Відповідно до ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. 
Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-ХІІ.
Статтею 1 Закону №2694-ХІІ визначено поняття охорони праці як система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.
Приписами ст. 14 Закону № 2694-ХІІ, працівник зобов`язаний: 
дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; 
знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; 
проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. 
Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
У відповідності до статті 22 Закону №2694-ХІІ, повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.
За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.
Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, - є Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за № 83/7404, який розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 2.1. Порядку №1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.
Згідно з п. 2.2. Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Відповідно до п.2.4. Порядку №1346, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).
Пункт 3.1. Порядку № 1346 визначає, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.
Згідно з п. 3.2 Порядку №1346 керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний: терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу; повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. 
Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію системи МВС України; зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров`ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків.
Згідно з п. 3.8. Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: 
обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; 
визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; 
з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; 
визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); 
скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.
У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.
На підставі п. 3.12 Порядку № 1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров`я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.
Згідно з п. 3.14. Порядку № 1346 керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів.
Пунктом 3.19. Порядку № 1346 передбачено, що нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. 
Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.
За змістом п. 3.9 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він трапився в період проходження служби під час:
припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; 
вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; 
охорони і забезпечення громадського порядку; 
несення постової чи патрульної служби; 
виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; 
забезпечення безпеки дорожнього руху; 
участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; 
виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; 
перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; 
підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; 
проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; 
проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; 
використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; 
провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; 
прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; 
прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.
Пунктом 3.10 Порядку №1346 визначено, що Комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: 
безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); 
спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; 
травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); 
раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. 
Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; 
в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.
Водночас, п. 3.11 Порядку № 1346 передбачає, що комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків», якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався:
- за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків;
- унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;
- під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;
- у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування;
- унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.
Зазначений у п. 3.11 Порядку № 1346 перелік підстав для висновку комісії що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків» є виключним.
При цьому має враховуватися, що відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що з акту розслідування нещасного випадку Форми НТ* «АКТ №284/25» від 01.08.2025 року про нещасний випадок невиробничого характеру» та акту Форми Н-5* «АКТ спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 листопада 2023 року близько 19 години 30 хвилин», що комісією встановлено, що смерть ОСОБА_3 сталося в наслідок дорожньо-транспортної пригоди та комісія вважає, що нещасний випадок, згідно абз. 3 п.3.11 Порядку стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків (порушення прави Дорожнього руху п. 10.1).
Обґрунтовуючи правильність висновків розслідування нещасного випадку в частині встановлення факту порушення ОСОБА_3 правил Дорожнього руху позивачі посилаються на постанову органу досудового розслідування про закриття Кримінальне провадження №12023041460000317 від 27.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.
Позивачі зазначають, що дана постанова органу досудового розслідування, у розумінні абз. 3 п.3.11 Порядку не є рішенням суду, що підтверджує дії ОСОБА_3 під час скоєння злочинів або інших правопорушень, а тому висновки відповідача, що нещасний випадок з ОСОБА_3 , стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків є необґрунтованим.
Матеріалами справи підтверджується (а саме актом службового розслідування), що 27.11.2023 року, після виконання службово-бойових завдань, частина особового складу НОМЕР_1 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Центру здійснювали маршрут в пункт постійної дислокації у АДРЕСА_1 . Військовослужбовці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Центру капітан ОСОБА_3 та капітан ОСОБА_4 , з дозволу командира тактичної групи НОМЕР_1  окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Центру полковника ОСОБА_5 здійснювали рух у колоні на особистому автомобілі «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 .
27.11.2024 року, близько 19 години 30 хвилин на 154 км автодороги М-30 «Стрий - Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварино», неподалік повороту на село Одарівка Кам`янського району Дніпропетровської області капітан ОСОБА_3 під час керування автомобілем «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , не впорався з керуванням автомобілем та здійснив зіткнення з автомобілем «DAF» д.н.з. НОМЕР_3 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди капітан ОСОБА_3 від отриманих травм помер, а капітан ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції вказане спростовує доводи відповідача, що, нещасний випадок  не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, при цьому, вказане підтверджує, що нещасний випадок з військовослужбовцем ОСОБА_3 стався під час проходження військової служби при виконанні службових обов`язків
Колегія суддів апеляційної інстанції бере також до уваги, що Відповідачем не надано до суду доказів наявності підстав, зазначених у п. 3.11 Порядку №1346, для висновку комісії що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків».
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивачів підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався 27.11.2023 з офіцером оперативної групи секції S-3 (оперативного планування) штабу НОМЕР_1 окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном ОСОБА_3 та скласти відповідний акт.
Також, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при повторному розгляді заяви, суб`єкт владних повноважень не може покладатися на свої висновки, які були спростовані судом в ході розгляду справи.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачами та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 21.05.2026 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко