УХВАЛА

30 червня 2026 року 
м. Київ

справа №440/15813/25
адміністративне провадження №К/990/22094/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевірив касаційну скаргу адвоката Друзя Віталія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі №440/15813/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа: військова частина НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , третя особа: військова частина НОМЕР_2 , в якому просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні з військової служби ОСОБА_1 на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу";
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення за результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої, абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" через такі сімейні обставини: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2026 року, у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалами Верховного Суду від 20 квітня 2026 року та від 12 травня 2026 року касаційну скаргу адвоката Друзя Віталія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі №440/15813/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа: військова частина НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто особі, яка її подала.
15 травня 2026 року адвокат Друзь Віталій Вікторович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд» втретє звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2026 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2026 року касаційну скаргу адвоката Друзя Віталія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі №440/15813/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа: військова частина НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання належних та допустимих доказів, що підтверджують ці обставини.
На виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, у якій зазначено, що первинна касаційна скарга була подана в межах установленого процесуального строку, а решта касаційних скарг були подані невідкладно після постановлення Верховним Судом ухвал про їх повернення. На обґрунтування поважності причин пропуску строку скаржник посилається на те, що протягом значної частини часу касаційні скарги перебували на розгляді суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим фактично було використано лише 16 днів із тридцятиденного строку на касаційне оскарження. Також скаржник вказує на необхідність забезпечення права на доступ до правосуддя та недопустимість надмірно формального підходу до застосування процесуальних строків.
Отже, скаржником усунуто недоліки касаційної скарги, які зазначені в ухвалі від 03 червня 2026 року.
Згідно з частиною третьою статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд, дослідивши подане клопотання та надані скаржником докази, дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У касаційній скарзі скаржник підставою касаційного оскарження визначає пункти 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із пунктом 3 частини другої статті 353 КАС України, а також підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пунктів 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із пунктом 3 частини другої статті 353 КАС України, а також підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328 - 330, 334, 335, 338 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі №440/15813/25.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Друзя Віталія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі №440/15813/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа: військова частина НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати справу №440/15813/25 із Полтавського окружного адміністративного суду.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко