П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року м. Київ

Справа №760/36232/25
Апеляційне провадження №33/824/2591/2026

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Липченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №546360 від 20 грудня 2025 року, ОСОБА_2 , 20 грудня 2025 року, о 17 год 10 хв, керуючи автомобілем «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр.-ту Валерія Лобановського, 94 у м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Lincoln», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, чим порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Судове рішення мотивовано тим, що з даних схеми ДТП з переліком пошкоджень транспортних засобів, вбачається, що, автомобіль «Ford» отримав пошкодження передньої лівої фари, переднього бамперу, переднього лівого крила, а автомобіль «Lincoln» - заднього бамперу, накладки на вихлопну трубу, заднього правого крила, задньої правої фари. Крім того, згідно схеми та фотографій, місце зіткнення автомобілів сталося у смузі руху автомобіля «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 . Вказані обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 наданими працівникам на місці пригоди, який вказав, що керуючи автомобілем «Lincoln» перед перестроюванням увімкнув покажчик повороту на право, після чого відчув удар в задню частину автомобіля. Наведені докази свідчать, що ДТП сталася в результаті порушень ОСОБА_1 п. 10.3 ПДР. З наведених підстав, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 не було порушень ПДР України, а тому провадження відносно нього за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , його захисником - адвокатом Шалденком Є.М., 15 квітня 2026 року подано апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що на схемі ДТП місце зіткнення (об'єкт №3) прив'язане до безномерної електроопори (об'єкт №4) та розташоване на відстані 2,7 або 2,9 м від умовної лінії розташування електроопори по ширині та 22,1 м по довжині, тобто фактично на відстані 1,1 м від передньої осі автомобіля FORD.
Посилається на те, що ширина автомобіля FORD складає 2 004 мм (без дзеркал), ширина автомобіля LINCOLN складає 1 864 мм (без дзеркал). За таких обставин, згідно схеми ДТП фактичне місце зіткнення (об'єкт №3) транспортних засобів знаходиться під автомобілем FORD (об'єкт №1).
Звертає увагу, що зазначені обставини спростовують пояснення захисника ОСОБА_2 та висновки про те, що місце зіткнення знаходиться за декілька десятків сантиметрів від лівого краю смуги руху, у якій рухався FORD та про незавершення маневру перелаштування на час зіткнення.
Зазначає, що удар відбувся на малій швидкості передньою автомобіля FORD в задню праву частину автомобіля LINCOLN з подальшим зісковзуванням автомобіля FORD праворуч і вперед. Тобто, не мало місце бокового удару автомобіля LINCOLN в автомобіль FORD, що виключає обставини щодо порушення п. 10.3 ПДР України. В момент зіткнення автомобіль FORD, ймовірніше за все, перебував правими колесами на бордюрі.змінювати обставини, викладені у протоколі.
Вказує, що пошкодження транспортних засобів підтверджують, що зіткнення відбулося, коли автомобіль LINCOLN перебував на правій смузі руху, а це виключає можливість вважати, що його водій порушив п. 10.3 ПДР України.
Звертає увагу, що письмові пояснення обох учасників ДТП узгоджуються між собою у тій частині, що зіткнення відбулося в задню частину автомобіля LINCOLN. 
На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. 

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року.
В обґрунтування клопотання поважності пропущення строку апеляційного оскарження зазначено, що з повним текстом оскаржуваної постанови ознайомився в приміщенні районного суду лише 08 квітня 2026 року (а.с. 49). У зв`язку з чим просить поновити строк на оскарження постанови суду.

У запереченнях на апеляційну скаргу адвокат Власова О.В. в інтересах ОСОБА_2 , просить відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, у разі задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, залишити скаргу без задоволення, а постанову апеляційної скарги, а постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року - без змін.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року як такий, що пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Шалденко Є.М., підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з мотивів та підстав, зазначених у ній.
Захисник ОСОБА_2 - адвокат Власова О.В., заперечувала проти апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, а постанову районного суду - без змін.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи по суті, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №546360 від 20 грудня 2025 року,  ОСОБА_2 , 20 грудня 2025 року, о 17 год 10 хв, керуючи автомобілем «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр-ту Валерія Лобановського, 94 у м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Lincoln», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, чим порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України (а.с. 1).
На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, зображено місце розташування транспортних засобів їх пошкодження та напрямок руху транспортних засобів під час події (а.с. 3). 
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин
Згідно положень ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (ПДР України) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно із п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пунктом 13.1 ПДР України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.
В противагу доводам скаржника, апеляційний суд вважає, що відповідно до вищевказаних доказів, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, встановлено, що автомобіль «Ford» отримав пошкодження передньої лівої фари, переднього бамперу, переднього лівого крила, а автомобіль «Lincoln» - заднього бамперу, накладки на вихлопну трубу, заднього правого крила, задньої правої фари.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 наданими працівникам на місці пригоди, який вказав, що керуючи автомобілем «Lincoln» перед перестроюванням увімкнув покажчик повороту на право, після чого відчув удар в задню частину автомобіля (а.с. 5).
Згідно схеми та фотографій, місце зіткнення автомобілів сталося у смузі руху автомобіля «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 .
Положення п. 12.1, 13.1 ПДР України вказують на обов'язок водія контролювати рух, враховувати дорожню обстановку, обирати швидкість руху, обирати дистанцію та безпечний інтервал. Тобто ці положення визначають обов'язок водія при русі транспортного засобу в одній смузі.
Разом з цим у цій справі встановлено, що інший транспортний засіб «Lincoln» здійснив зміну смуги руху на іншу.
Характер пошкоджень транспортних засобів також вказує на те, що зіткнення транспортних засобів відбулось в момент перестроювання транспортного засобу «Lincoln», а не після завершення цього маневру, як на те вказує його водій. 
Проте дії водія транспортного засобу «Lincoln» працівниками поліції не оцінені.
Таким чином при складанні протоколу уповноваженою особою обставини ДТП не були повно та всебічно встановлені.
У зв'язку з цим кваліфікація дій водія транспортного засобу «Ford» не відповідає обставинам справи. А тому висновки суду першої інстанції про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства. 
Таким чином, доводи скарги спростовуються матеріалами справи, а висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
У випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення наслідку.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається скаржник, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.
Суд першої інстанції дослідив всі надані сторонами докази та пояснення, та ухвалив постанову, яка відповідає нормам законодавства, які передбачені нормами чинного КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що подану у справі апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити. 
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.