Справа № 214/11939/25
2/214/1298/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
12 травня 2026 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Сіденка С. І.,
за участю секретаря судового засідання Розстальної К. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 56 490,00 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.02.2025 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1509-6546. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А2261 для підписання кредитного договору №1509-6546 від 08.02.2025, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 13 500 грн; строк кредитування 365 днів; базовий період 23 днів; комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,00 % в день; стандартна % ставка - 1,00 % в день протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору і 0,74% в день, починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Додатковою угодою_№1 від 13.03.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1509-6546 від 08.02.2025 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 6 600,00 грн. позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А8739 для підписання додаткової угоди, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Додатковою угодою_№3 від 27.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1509-6546 від 08.02.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 700,00 грн. позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А4270 для підписання додаткової угоди, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до вищенаведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу.
В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує належним чином, лише частково сплатила суму заборгованості. Станом на 21.10.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 56 490,00 грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 13 500 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 24 435,00 грн., заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України – 18 150,00 грн., заборгованість за комісією 405 грн., яку позивач просить стягнути, а також судові витрати у справі.
Ухвалою суду від 19 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідача у відзиві на позовну заяву вказує, що вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач підміняє умови договору довільним фінансовим розрахункам. Зазначає, що єдиною підставою формування суми позову є пункт 4.14 договору, який прямо визначений, як орієнтовний, інформаційний та заснований на припущені, а від так своєю правовою природою не встановлює, ані розміру грошового зобов`язання, ані обов`язку відповідача сплачувати зазначені суми. Позивачем не надано належного доказу, який би підтверджував, що саме такий розмір заборгованості був узгоджений сторонами або реально сформований. Позивачем на підтвердження позовних вимог не надано належних та допустимих доказів, які б відповідали вимогам щодо платіжних документів та підтверджували факти перерахування позивачем кредитних коштів на користь відповідача. Позивач намається стягнути суму, в декілька разів перевищує тіло кредиту, посилаючись на відсоткові ставки, які мають каральний характер, а не компенсаційний характер. В задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. 
У судове засідання учасники справи та їх представники не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 
За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.
В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, враховуючи доводи відзиву на позовну заяву, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ст. ст.12, 13ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 08.02.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1509-6546 від 08.02.2025 року, у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 13 500 грн., дата видачі кредиту – 08.02.2025, строк кредитування 365 днів, базовий період - 23 днів, процентна ставка стандартна застосовується на наступних умовах: 1,00 % в день - за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,74% в день - за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, комісія за видачу кредиту - 15 % від суми кредиту. 
Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 3686,55 %, орієнтована загальна вартість за споживчим кредитом за весь час користування кредитом складає 58 714,65 грн. Дата повернення кредиту 07.02.2026.
Вказаний Договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
У додатку № 2 до Договору сторонами погоджено та підписано таблицю загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, згідно якої обчислено загальну вартість кредиту та реальну річну процентну ставку, погоджено дату видачі та терміни повернення кредиту.
13.03.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії №1509-6546, відповідно до умов якої відповідачу було надано додаткові кошти у кредит у розмірі 6600 грн. Після укладення цієї додаткової угоди сторонами погоджено та підписано нову таблицю загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, згідно якої обчислено загальну вартість кредиту та реальну річну процентну ставку, погоджено дату видачі та терміни повернення кредиту.
27.04.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії №1509-6546, відповідно до умов якої відповідачу було надано додаткові кошти у кредит у розмірі 2700 грн. Після укладення цієї додаткової угоди сторонами погоджено та підписано нову таблицю загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, згідно якої обчислено загальну вартість кредиту та реальну річну процентну ставку, погоджено дату видачі та терміни повернення кредиту.
ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 13 500 грн., що підтверджується квитанцією про видачу суми кредиту за договором №1509-6546 від 08.02.2025, а згідно додаткової угоди ще 6600 грн., що підтверджується квитанцією про видачу суми кредиту за договором №1509-6546 від 08.02.2025, згідно додаткової угоди ще 2700 грн., що підтверджується квитанцією про видачу суми кредиту за договором №1509-6546 від 08.02.2025 та довідкою ТОВ «Укр кредит фінанс» про перерахуванння суми кредиту у розмірі 13500 грн.. Видача коштів здійснювалося за допомогою системи LiqPay. 
У порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед товариством, яка станом на 21.10.2025 становить 56 490 грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 13 500 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 24 435,00 грн., заборгованості за процентами річних нарахованих на підставі ст.625 ЦК України – 18 150 грн., заборгованість за комісією 405 грн. Такий розмір заборгованості підтверджений наданими до суду розрахунками.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. З Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправления (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Крім того, 4.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду від 06.09.2023 в справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду від 18.10.2023 в справі № 706/68/23).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі воєнний стан було неодноразово продовжено.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд робить висновок, що 08.02.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Договору про відкриття кредитної лінії №1509-6546 (доповненого додатковими угодами від 13.03.2025,30.03.2025, 27.04.2025). ОСОБА_1 будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав електронним одноразовим ідентифікатором А2261 кредитні документи, таким чином погодивши умови договору. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 13500 грн., що повністю підтверджується матеріалами справи і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Наданий позивачем розрахунок заборгованості в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 13 500 грн., боргу за процентами у розмірі 24 435,00 грн., заборгованості по комісії 405 грн., підлягають стягненню, оскільки відповідають умовам договору та строку його дії, з урахуванням часткового виконання відповідачем грошових зобов`язань. Згідно позиції Верховного Суду України, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за Договором №1509-6546, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Окрім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом, як достовірний. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги в цій частині позову обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних нарахованих на підставі ст.625 ЦК України у сумі 18 150 грн, то суд враховує, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року (з моменту введення в Україні воєнного, який неодноразово продовжено і триває на даний час) за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За встановлених обставин стягнення нарахованих процентів, що є відповідальністю за неналежне виконання грошового зобов`язання, у розмірі 18 150 грн. за кредитним договором у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
В підсумку, суд позовні вимоги задовольняє частково.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1644,10 грн. (38 340грн. х 2422,40 грн./ 56 490 грн.).
На підставі вищевикладеного та керуючись 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1509-6546 від 08.02.2025 у розмірі 38 340 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 1644,10 грн. на відшкодування судових витрат.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 офіс 407, ЄДРПОУ 38548598;
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання згідно відповіді з ЄДДР за адресою АДРЕСА_1 .

Суддя         Сіденко С. І.