ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2918/25  Номер провадження 33/814/237/26	Головуючий у 1-й інстанції Фіцай О. Л.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Писаренко К.С., з участю адвоката Павленка О.А. – захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Завезіона Є.Л. – захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 16 вересня 2025 року о 23 год. 27 хв. в м. Глобине по вул. Центральна, 86 керував транспортним засобом ВАЗ 210930-20, д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора алкотестер Драгер 7510, тест №129 (результат 2,25 ‰), чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат Завезіон Є.Л. – захисник в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 , оскільки відеозаписи, що були долучені до матеріалів справи не є безперервними і з них вбачається, що поліцейські рухаються за невідомим автомобілем, номерний знак неможливо встановити.
Вказує, що в подальшому спілкування поліцейського розпочинається в той момент, коли транспортний засіб не рухався і хто кермував ним до зупинки встановити неможливо, оскільки в автомобілі перебувало двоє людей. Під час спілкування із поліцейськими, а саме о 00 год. 36 хв. ОСОБА_1 повідомляв, що не керував транспортним засобом.
Зазначає, що твердження суду, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не оспорював факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є недоцільним, оскільки не оспорювання ОСОБА_1 факту керування не може вважатися підтвердженням такого факту, оскільки не підкріплено будь-яким належним та допустимим доказом в розумінні статті 251 КУпАП.
Вказує, що зокрема пояснення ОСОБА_1 не зафіксовані в письмовому вигляді, останній не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, тощо.
Вважає що порушення, допущенні поліцейськими при проведенні огляду та складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , перешкоджають притягненню останнього до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Заслухавши виступ захисника Павленка О.А. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2025 серії ЕПР1 № 456130; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатів тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 від 17.09.2025, відповідно до яких ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння з результатом 2,25 проміле; копією постанови серії ЕНА №5738807 від 17.09.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП; відеозапису події.
Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210930-20, д.н.з. НОМЕР_2 за викладених у протоколі та постанові суду обставин, був зупинений працівниками поліції у зв`язку із порушенням ним правил дорожнього руху.
Посилання захисника на відсутність доказів керування автомобілем ОСОБА_1 , спростовуються змістом долучених відеозаписів з бодікамери поліцейського та службового автомобіля, на яких зафіксовано як рух автомобіля ВАЗ 210930-20, д.н.з. НОМЕР_2 так і те, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 , який був встановлений працівниками поліції за пред`явленим ним посвідченням водія.
У ОСОБА_1 також були наявні ключі від вказаного автомобіля, після зупинки він неодноразово підходив та сідав за кермо. При цьому, не повідомляв працівників поліції про те, що транспортним засобом ВАЗ 210930-20, д.н.з. НОМЕР_2 , керував хтось інший.
А тому у апеляційного суду відсутні сумніви щодо доведеності зазначеного факту.
В ході спілкування із ОСОБА_1 , у поліцейських виникли підозри про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, про ознаки якого було повідомлено водія - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук.
Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу Drager.
Згідно з п.п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За результатами огляду за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння з показником 2,25 проміле.
Відповідно до акту огляду від 04.07.2025 (а.с. 3), ОСОБА_1 погодився із наведеним вище результатом, про що мається його підпис.
Отже, були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що відповідає вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція).
Згідно з п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів - законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність 
-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).
Поряд із цим, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З наведеного вбачається, що в разі проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, особа направляється до найближчого закладу охорони здоров`я лише в разі її відмови від проходження огляду на місці або незгоди із результатами проведеного огляду.
В даному випадку, ОСОБА_1 погодився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та в подальшому погодився також із результатами проведеного огляду.
З огляду на це, були відсутні підстави для доставки ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я.
ОСОБА_1 також було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, наслідки відмови від його проходження, а також права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Отже, істотних порушень правил проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку його оформлення, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.
Враховуючи наведене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Завезіона Є.Л. – захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду       Н.М. Харлан