Справа № 372/3030/26 
Провадження № 1-кп-307/26

В И Р О К
іменем України

28 травня 2026 року        м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 , 
прокурора: ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та додані матеріали за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миргород, Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
26 грудня 2025 року в період часу з 09 години 00 хвилин по 18 годину 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні магазину «Економ плюс», який належить ТОВ «Торгова компанія Економ плюс», код ЄДРПОУ: 34268112 та який розташований по вулиці Шевченка, № 64 в селі Трипілля, Обухівського району, Київської області діючи умисно, в умовах воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про запровадження воєнного стану в Україні», із подальшим продовженням строку дії, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, вчиненого у великих розмірах, скориставшись тим, що інші працівники магазину за його діями не спостерігають, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу до сейфу магазину, таємно викрав грошові кошти в сумах 200 000 гривень та 212 000 гривень, які належали ТОВ «Торгова компанія Економ плюс».
Своїми умисними діями ОСОБА_5 , спричинив майнової шкоди потерпілому ТОВ «Торгова компанія Економ плюс» на загальну суму 412 000 гривень, яка станом на грудень 2025 року є великим розміром, оскільки у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому у великих розмірах, в умовах воєнного стану.
Разом з обвинувальним актом прокурор подав до суду угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором від 15 травня 2026 року, згідно якої сторони дійшли згоди щодо винуватості та покарання обвинуваченої. 
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просить затвердити дану угоду.
Захисник ОСОБА_4 підтримала думку обвинуваченого.
Прокурор не заперечив проти затвердження даної угоди .
Вислухавши думку обвинуваченого, прокурора, захисника, вивчивши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 474 КПК України, злочин, що вчинив ОСОБА_5 є тяжким злочином , покарання яке пропонується – є покаранням в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, а саме покарання у виді позбавлення волі з звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України. Обвинувачений дав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. 
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив положення угоди щодо беззастережного визнання себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в обсязі обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.
Злочин за ч.4 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, шкода в якому завдана лише державним та суспільним інтересам.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим. 
Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлені.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов по справі не пред`являвся.
Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 травня 2026 року між прокурором Обухівської окружної прокуратури та обвинуваченим  ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.
ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання 
у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити  ОСОБА_5  від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну – два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на  ОСОБА_5  наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою  ОСОБА_5  покласти на Миргородський міськрайонний сектор філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області. 
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1