ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року		Справа № 912/441/26	

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.
при секретарі судового засідання Філіповій А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/441/26 від 09.03.2026
за позовом: Фізичної особи-підприємця Прокопенка Геннадія Івановича (далі - ФОП Прокопенко Г.І.), РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
до відповідача: Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі - Соколівська сільська рада), код ЄДР 04364905, вул. Шевченка, 23, с. Соколівське, Кропивницький район, Кіровоградська обл., 27641
про визнання недійсним та скасування рішення, визнання додаткової угоди укладеною,
ПРЕДСТАВНИКИ:
від позивача - адвокат Цапенко О.М., ордер на надання правничої допомоги ВА №1141951 від 23.02.2026;
від відповідача - Новікова С.В. (в порядку самопредставництва), довіреність №03-31/70 від 13.01.2026.

У судовому засіданні оголошено скорочене рішення.

До господарського суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ФОП Прокопенка Г.І. до Соколівської сільської ради з вимогами:
1. Визнати недійсним (незаконним) та скасувати рішення сесії Соколівської селищної ради від 27.11.2025 року № 4210 "Про відмову ФОП Прокопенко Г.І. договору оренди земельної ділянки від 16 лютого 2010 року".
2. Визнати додаткову угоду до договору оренди землі, який зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області від 23.05.2011 року за №352250004000258 такою, що укладена в такій редакції:
"ДОДАТКОВА УГОДА
до договору оренди землі, який зареєстровано в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області від 23.05.2011 року за №352250004000258 земельна ділянка (кадастровий номер 3522587200:02:000:7666) загальною площею 0,0904 га
"____"____________2026 рік селище Соколівське
Орендодавець Соколівська селищна рада в особі селищного голови Завірюхи Інни Григорівни з одного боку та Фізична особа-підприємець Прокопенко Геннадій Іванович з другого боку за взаємною згодою домовились внести зміни до договору оренди землі, а саме:
Строк дії договору продовжити на 15 (п`ятнадцять) років.
Всі інші умови, що не суперечать внесеним змінам залишаються без змін.
Підставами для внесення змін є: 
Закон України "Про оренду земель";
Договір оренди землі від 16.02.2010 року №б/н.
Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною вищезазначеного договору.
Додаткова угода укладена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в "Орендодавця", другий - у "Орендаря".
Орендар зобов`язується здійснити державну реєстрацію права оренди протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання додаткової угоди та повідомити Орендодавця про державну реєстрацію права оренди не пізніше наступного робочого дня після вчинення реєстраційних дій, з наданням копії підтверджуючого документу.
Орендна плата у розмірі визначеному даною угодою вноситься з моменту під писання даної угоди."
Орендодавець:
Соколівська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області
код ЄДРПОУ 04364905
юридична адреса: Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Соколівське, вул. Шевченка, 23, поштовий індекс: 27641
засоби зв`язку: т. 0522310342
адреса електронної пошти: sorolivskasr@ukr.net
_____________ Інна ЗАВІРЮХА
Орендар:
Фізична особа-підприємець Прокопенко Геннадій Іванович
Паспорт серія НОМЕР_2 виданий Кіровським РВ УВМС України в Кіровоградській області 12.04.1997 року
адреса: АДРЕСА_2 
Ідентифікаційний код: НОМЕР_3 
_____________Геннадій ПРОКОПЕНКО".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення Соколівської сільської ради від 27.11.2025 №4210 "Про відмову ФОП Прокопенку Г.І. у продовженні договору оренди земельної ділянки від 16 лютого 2010 року" прийняте без оприлюднення відповідного проєкту рішення; без включення питання про відмову до порядку денного сесії; з грубим порушенням порядку голосування, передбаченого Главою 7 Регламенту; з виходом постійної комісії за межі її рекомендаційних повноважень; без забезпечення юридичної визначеності та належного урядування, що вимагається практикою ЄСПЛ.
На переконання позивача таке рішення не відповідає вимогам Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про доступ до публічної інформації", Регламенту Соколівської сільської ради, а відтак є протиправним, прийнятим із істотним порушенням процедури, не відображає дійсного волевиявлення депутатів і підлягає визнанню незаконним та скасуванню в судовому порядку.
Оскільки рішення Соколівської сільської ради від 27.11.2025 №4210 є незаконним і підлягає скасуванню, а проєкт рішення про продовження договору оренди земельної ділянки був оприлюднений, погоджений усіма посадовими особами та не містив жодних зауважень, належним способом захисту порушених прав позивача є визнання додаткової угоди укладеною.
Ухвалою від 09.03.2026 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/441/26, ухвалив справу №912/441/26 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 07.04.2026 - 11:30, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
23.03.2026 до господарського суду від відповідача через систему "Електронний суд" в межах строку, встановленого судом, надійшов відзив на позовну заяву №б/н від 23.03.2026 з вимогами:
1. Прийняти до розгляду відзив на позовну заяву Соколівської сільської ради.
2. Відмовити в позовних вимогах ФОП Прокопенка Геннадія Івановича у задоволенні позовних вимог про визнання додаткової угоди укладеною та скасування рішення Соколівської сільської ради від 27 листопада 2025 року №4210 "Про відмову ФОП Прокопенко Г.І. у продовженні договору оренди земельної ділянки від 16 лютого 2010 року".
В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач зазначив таке: 
Соколівська сільська рада з дотриманням норм Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" направила представнику відповідача електронним листом оспорюване рішення, що підтверджує відсутність наміру у відповідача продовжувати договірні відносини з недобросовісним орендарем, який систематично порушує умови Договору оренди землі та використовує цю земельну ділянку не за цільовим призначенням, що виключає застосування терміну "мовчазна згода"; з урахуванням проведеної у 2019 році перевірки державним контролюючим органом - Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та в 2025 році постійною комісією з питань планування території, будівництва, благоустрою, земельних відносин та охорони природи Соколівської сільської ради було встановлено, що на земельній ділянці за кадастровим номером 3522587200:02:000:7666 розташований пункт приймання металобрухту, інші металеві тимчасові споруди та зазначена земельна ділянка по периметру огороджена металевим парканом, що свідчить про використання її не за цільовим призначенням; за висновком відповідача, орендарем використовується земельна ділянка не за цільовим призначенням, оскільки фактично підприємницька діяльність позивача (приймання металобрухту) не має нічого спільного з СТО, АЗС, автопаркингами, гаражами, стоянками; твердження позивача щодо неприйняття рішення постійною комісією не відповідає дійсності, оскільки таке рішення не приймалось, оскільки комісія не наділена повноваженнями щодо прийняття рішення з питань земельних відносин, а висновки та/або рекомендації - мають виключно рекомендаційний характер та не є рішенням суб`єкта владних повноважень - Соколівської сільської ради; відповідач правомірно прийняв оспорюване рішення з урахуванням всіх наданих документів, встановлених фактів, рекомендацій постійної комісії, норм законодавства, натомість позивач не надав жодного правового аргументу в чому саме полягає порушення прийнятого рішення, які норми порушила сільська рада під час прийняття рішення, які права порушені позивача та не надано жодного доказу щодо цільового використання земельної ділянки.
30.03.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача в межах строку, встановленого судом, надійшла відповідь на відзив №б/н від 30.03.2026 з вимогами:
Прийняти відповідь на відзив до розгляду.
1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Прокопенка Геннадія Івановича задовольнити у повному обсязі.
2. Визнати незаконним та скасувати рішення Соколівської сільської ради від 27.11.2025 № 4210 "Про відмову ФОП Прокопенку Г.І. у продовженні договору оренди земельної ділянки".
3. Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 16.02.2010 на умовах, викладених у позовній заяві.
4. Стягнути з Відповідача судові витрати, понесені Позивачем у зв`язку з розглядом справи, докази розміру яких будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Позивач в обґрунтування своїх пояснень, зокрема, зазначив, таке: твердження відповідача про дотримання вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та правомірність відмови у поновлені договору оренди землі є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи; посилання відповідача на використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, як підставу для відмови у поновленні договору є безпідставними, недоведеними та такими, що не відповідають вимогам законодавства; позивач не спростував доводи позивача щодо істотного порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення Соколівської сільської ради №4210 від 27.11.2025; Соколівська сільська рада прийняла рішення законно з урахуванням всіх обставин та надала всі докази, що підтверджують позицію сільської ради.
03.04.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від відповідача в межах строку, встановленого судом, надійшли заперечення (на відповідь на відзив) з вимогами:
1. Прийняти до розгляду заперечення на відповідь на відзив Соколівської сільської ради.
2. Відмовити в позовних вимогах ФОП Прокопенка Геннадія Івановича у задоволенні позовних вимог про визнання додаткової угоди укладеною та скасування рішення Соколівської сільської ради від 27 листопада 2025 року №4210 "Про відмову ФОП Прокопенко Г.І. у продовженні договору оренди земельної ділянки від 16 лютого 2010 року".
Відповідач в обґрунтування своїх пояснень, зокрема, зазначив, таке: позивач свідомо порушував умови договору оренди землі, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" та не здійснив жодних дій щодо використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, а продовжував використовувати її для розміщення пункту прийому металобрухту; визнання укладеною додаткової угоди про продовження договору оренди землі порушує права сільської ради, її волевиявлення та низку законодавчих актів.
Ухвалою від 07.04.2026 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.05.2026 - 11:00 год.
Протокольною ухвалою від 08.05.2026 господарський суд оголосив перерву в судовому засіданні до 02.06.2026 - 15:30 год.
28.05.2026 до господарського суду від позивача надійшла заява №б/н від 28.05.2026 з вимогами:
1. Долучити до матеріалів справи № 912/441/26 докази понесених ФОП Прокопенком Геннадієм Івановичем судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої допомоги від 24.12.2025 №21, акт наданих послуг, детальний опис виконаних робіт та квитанції про оплату послуг.
2. Вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених ФОП Прокопенком Геннадієм Івановичем у зв`язку з розглядом справи № 912/441/26.
3. Стягнути з Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, код ЄДРПОУ 04364905, на користь ФОП Прокопенка Геннадія Івановича, РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп.).
Протокольною ухвалою оголошено перерву в судовому засіданні до 08.06.2026 до 11:00 год. Господарський суд витребував від відповідача оригінал повного тексту протоколу сімдесят п`ятої сесії Соколівської сільської ради дев`ятого скликання від 27.11.2025 для огляду в судовому засіданні та засвідчену копію повного тексту такого протоколу для долучення до матеріалів справи.
У судовому засіданні 08.06.2026 господарський суд дослідив повний текст протоколу сімдесят п`ятої сесії Соколівської сільської ради дев`ятого скликання від 27.11.2025.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини сторін.
16.02.2010 між ФОП Прокопенком Г.І. та Соколівською сільською радою було укладено Договір оренди земельної ділянки (далі - Договір, а.с. 101-103).
Відповідно до п. 1-5, 8-9, 15-16, 18, 36-39, 43 Договору Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під розміщення станції технічного обслуговування за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, що перебувають на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.
Категорія земель визначена - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,090451 га забудованих земель, у тому числі: 0,090451 га - землі, які використовуються в комерційних цілях.
На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури.
Земельна ділянка передається в оренду без будинків, будівель, споруд та інших об`єктів.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору становить 37 085,90 грн.
Договір укладено терміном на 15 (п`ятнадцять) років, починаючи з дати його державної реєстрації.
Для продовження терміну дії договору, орендар зобов`язаний повідомити письмово другу сторону про бажання пролонгації договору на новий строк, не пізніше ніж З (три) місяця до закінчення строку цього договору.
Земельна ділянка передається в оренду під розміщення станції технічного обслуговування.
Цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Передача земельної ділянки здійснюється з розробленням проекту її відведення.
Організація розроблення проекту відведення земельної ділянки і втрати, пов`язані з цим, покладаються на орендаря.
Підставою надання земельної ділянки в оренду є:
- рішення тридцять другої сесії п`ятого скликання Соколівської сільської ради від 03 грудня 2008 року №808;
- рішення тридцять восьмої сесії п`ятого скликання Соколівської сільської ради 22 вересня 2009 року №1220.
Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.
Дія договору припиняється у разі:
- закінчення строку, на який його укладено;
- придбання орендарем земельної ділянки у власність;
- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності у порядку, встановленому законом;
- ліквідації юридичної особи орендаря;
- в інших випадках передбачених законом.
Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:
- взаємною згодою двох сторін;
- рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок не невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом.
Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається у разі
- систематичної несплати орендної плати;
- використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;
- порушення інших умов передбачених ним договором.
Цей договір набуває чинності після його державної реєстрації.
Договір підписаний сторонами.
30.01.2020 року рішенням сесії Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №3256 "Про припинення договору оренди землі з ФОП Прокопенком Г.І." прийнято рішення про припинення договору оренди земельної ділянки від 16.02.2010 шляхом його розірвання в односторонньому порядку (а.с. 20).
Не погодившись із зазначеним рішенням, ФОП Прокопенко Г.І. звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом про визнання його недійсним та скасування.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2020 у справі №912/1465/20 позов задоволено повністю, рішення Соколівської сільської ради від 30.01.2020 № 3256 визнано недійсним (незаконним) та скасовано. Центральний апеляційний господарський суд постановою від 03.02.2021 у справі №912/1465/20 залишив рішення суду першої інстанції без змін. Таким чином, судом встановлено незаконність одностороннього припинення договору оренди, а право користування земельною ділянкою за ФОП Прокопенком Г.І. було поновлено в повному обсязі (а.с. 22-31).
Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У постанові Верховного Суду від 18 червня 2024 року у справі N 914/585/22 зазначено, що преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було би не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.
Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.
Рішенням суду у справі №912/1465/20 встановлені обставини, які мають преюдиційне значення під час розгляду даної справи і не підлягають повторному доведенню.
Факт державної реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер 3522587200:02:000:7666, площею 0,090451 га, за ФОП Прокопенком Г.І. підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №453075333, сформованою 05.11.2025, відповідно до якої номер запису про інше речове право 35598123, дата державної реєстрації 17.02.2020 (а.с. 13 оборот, 14).
07.11.2025 ФОП Прокопенко Г.І. звернувся до Соколівської сільської ради із заявою про продовження договору оренди земельної ділянки, реалізуючи своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк (а.с. 13).
На підставі заяви позивача Соколівська сільська рада підготувала проєкт рішення про продовження договору оренди (а.с. 32).
Вказаний проєкт рішення передбачав продовження договору оренди землі, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області 23.05.2011 року за №352250004000258, строком на 15 років шляхом укладення додаткової угоди, а також встановлення орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Зазначений проєкт рішення 17.11.2025 оприлюднено на офіційному вебсайті Соколівської сільської ради, що підтверджується інформацією, розміщеною самим відповідачем на офіційному ресурсі громади (розділ "Проєкти рішень 75 сесії IX скликання", https://rada.info/upload/users_files/04364905/99d356ea070b82dd87413cb027f44729.rar).
За твердження позивача, згідно з аркушем погодження, проєкт рішення був завізований сільським головою, заступниками сільського голови, керуючим справами виконавчого комітету, начальником юридичного відділу, начальником загального відділу, а також працівником, який його підготував. Дати погодження - 17.11.2025 (а.с. 33). Аркуш погодження проєкту рішення про продовження договору оренди земельної ділянки підписаний усіма відповідальними посадовими особами Соколівської сільської ради без будь-яких зауважень, застережень, окремих думок чи заперечень. Жодних відміток про невідповідність проєкту вимогам законодавства, порушення умов договору або наявність підстав для відмови у продовженні договору оренди в аркуші погодження не міститься, що свідчить про повне та безумовне погодження саме питання продовження договору оренди землі на стадії його підготовки.
Проєкт рішення пройшов внутрішнє погодження, що підтверджується аркушем погодження від 17.11.2025, підписаним, зокрема, начальником відділу архітектури, містобудування та земельних відносин Оленою Єсько, без будь-яких зауважень чи заперечень.
Позивач зазначає, що 13.11.2025 тією ж посадовою особою - начальником відділу Оленою Єсько складено службову записку на ім`я сільського голови (№314/03-32 від 13.11.2025, а.с. 35), яка містить посилання на результати перевірки земельної ділянки від 17.07.2019 року, при цьому з її реквізитів неможливо встановити належну реєстрацію у відповідному журналі діловодства. При цьому дана службова записка була складена до дати оприлюднення проєкту рішення (17.11.2025) та до дати його погодження (17.11.2025), однак жодних зауважень/застережень до проєкту рішення в аркуші погодження відображено не було.
Зазначена перевірка проведена у 2019 році, тобто за шість років до звернення ФОП Прокопенка Г.І. із заявою про продовження договору оренди від 07.11.2025, та не стосується періоду, що передував розгляду питання про поновлення договору у 2025 році.
За твердженням позивача, станом на момент оприлюднення проєкту рішення про продовження договору оренди та його погодження жодних зауважень чи заперечень щодо продовження договору не зазначалося, що свідчить про відсутність об`єктивних підстав для подальшої зміни позиції органу місцевого самоврядування.
Оприлюднений проєкт рішення "Про продовження договору оренди ФОП Прокопенко Г.І." включено до порядку денного засідання постійної комісії Соколівської сільської ради з питань планування території, будівництва, благоустрою, земельних відносин та охорони природи, що підтверджується протоколом засідання від 24.11.2025 року.
Засідання постійної комісії з питань планування території, будівництва, благоустрою, земельних відносин та охорони природи відбулося 24.11.2025 року, що підтверджується витягом з протоколу (а.с. 37, 38).
Відповідно до п. 12 витягу з протоколу засідання постійної комісії Соколівської сільської ради з питань планування території, будівництва, благоустрою, земельних відносин та охорони природи від 24.11.2025 року за участю голови комісії Заголюка В.І., членів комісії Тарасенка М.М., Головченка В.О., Семенова В.В., Яценко О.В., а також запрошених посадових осіб начальника відділу земельних відносин, комунальної власності, містобудування та архітектури Єсько О.А., головного спеціаліста цього відділу земельних відносин, комунальної власності містобудування та архітектури Берегової Т.О. та начальника юридичного відділу Новікової С.В. розглянуто заяву ФОП Прокопенка Г.І. про продовження договору оренди земельної ділянки від 23.05.2011 площею 0,0904 га, кадастровий номер 3522587200:02:000:7666 на 15 років (а.с. 37, 38).
З протоколу слідує, що Берегова Т.О. зачитала лист-повідомлення ФОП Прокопенка Г.І. про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, після чого члени комісії "оглядають земельну ділянку та складають акт обстеження земельної ділянки від 24 листопада 2025 року".
Яценко О.В. звернула увагу членів комісії лише на епізод, коли невідомий чоловік привіз на самокаті здавати металобрухт, що саме по собі не свідчить про систематичне використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.
За твердженням позивача, з аналізу тексту протоколу засідання постійної комісії від 24.11.2025 року слідує очевидна внутрішня суперечність у висловлюваннях членів комісії. Так, спочатку члени комісії Головченко В.О. та Тарасенко М.М. прямо зазначили, що ФОП Прокопенко Г.І. належно виконував обов`язки за умовами договору та, відповідно, має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк. Однак у цьому ж абзаці вони одразу висловлюють протилежне твердження, що обов`язки нібито виконувалися неналежно у зв`язку з тим, що частина земельної ділянки використовується не за цільовим призначенням.
При цьому у протоколі відсутні будь-які фактичні дані, докази, висновки уповноважених органів чи результати перевірок, які б підтверджували таке раптове "неналежне виконання". Єдиним "обґрунтуванням" вказано інформацію 2019 року, яка втратила юридичне значення після ухвалення рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.10.2020 у справі №912/1465/20.
Таким чином, комісія у рамках одного й того ж виступу одночасно визнає належне виконання договору орендарем та безпідставно стверджує протилежне, що свідчить про необґрунтованість, непослідовність і юридичну нелогічність її висновків.
Позивач звертає увагу, що будь-які "висновки" постійної комісії щодо нібито нецільового використання земельної ділянки або порушення умов договору, з урахуванням Положення про постійні комісії Соколівської сільської ради, виходять за межі її компетенції, є юридично нікчемними та не можуть використовуватися як належна підстава для прийняття рішення сесії. Остаточне ж рішення щодо продовження чи відмови у продовженні договору оренди може ухвалювати виключно сільська рада як колегіальний орган відповідно до ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Аналіз усіх наведених вище подій та документів у їх хронологічній послідовності свідчить про те, що після ухвалення Господарським судом Кіровоградської області рішення від 12.10.2020 року у справі №912/1465/20 та до моменту звернення ФОП Прокопенка Г.І. із заявою про продовження договору (07.11.2025) Соколівською сільською радою не встановлювалося жодних порушень умов договору оренди, не здійснювалося жодних заходів реагування, та не надсилалося орендарю жодного листа чи повідомлення щодо нібито неналежного виконання умов договору, у тому числі щодо нецільового використання земельної ділянки.
Крім того, за твердженням позивача, у порушення ч. 3 ст. 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та ч. 11 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" на офіційному вебсайті ради було оприлюднено лише проєкт рішення "Про продовження договору оренди земельної ділянки ФОП Прокопенко Г.І.". Саме цей проєкт був включений до порядку денного 75-ї сесії, переданий на попередній розгляд постійної комісії та пройшов весь цикл внутрішнього узгодження (аркуш погодження від 17.11.2025).
Будь-якого альтернативного проєкту рішення "про відмову" не існувало в матеріалах підготовки до сесії, не було оприлюднено, не було внесено до проєкту порядку денного, не було погоджено посадовими особами, не розглядалось у профільній комісії. Натомість депутати проголосували за рішення, зміст якого не відповідає жодному оприлюдненому проєкту, що є істотним порушенням закону та Регламенту.
У протоколі сесії відсутні будь-які відомості про письмову поправку або альтернативний проєкт рішення щодо відмови в продовженні договору; не відображено, щоб головуючий оголосив зміст такої поправки, поставив її як окрему пропозицію на голосування і після цього оголосив результати.
За твердженням позивача, із витягу з протоколу видно, що питання формально внесено як "про продовження договору оренди земельної ділянки ФОП Прокопенко Г.І.", тоді як у результаті голосування було проголошено рішення "про відмову договору оренди земельної ділянки ФОП Прокопенко Г.І.", тобто зміст фактично прийнятого рішення не відповідає предмету голосування, за який голосували депутати.
Водночас рекомендаційний висновок постійної комісії від 24.11.2025 не може замінити собою ані проєкту рішення, ані письмової поправки. Комісія відповідно до ст. 47 Закону "Про місцеве самоврядування" та Положення про постійні комісії має виключно рекомендаційні повноваження і не може змінювати предмет голосування сесії, створювати альтернативні проєкти чи ухвалювати рішення замість ради.
За твердженням позивача, рішення Соколівської сільської ради від 27.11.2025 №4210 "Про відмову ФОП Прокопенку Г.І. у продовженні договору оренди земельної ділянки від 16 лютого 2010 року": прийняте без оприлюднення відповідного проєкту рішення; без включення питання про відмову до порядку денного сесії; з грубим порушенням порядку голосування, передбаченого Главою 7 Регламенту; з виходом постійної комісії за межі її рекомендаційних повноважень; без забезпечення юридичної визначеності та належного урядування.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Приписами ч. 1, 2 ст. 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово виснував, що майнові відносини, які виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору, тому, окрім спеціальних актів земельного законодавства - Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", регулюються загальними нормами цивільного законодавства щодо договору та щодо договору найму.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).
За приписами ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
У частині 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі". Тобто, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі".
За змістом ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст. 1 Закону України "Про оренду землі" (далі - ЗУ "Про оренду землі"), право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.
Згідно з ч. 1-2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно зі ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до ч. 13 ст. 123 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно з ч. 1 ст. 127 ЗК України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист - повідомлення з проєктом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із ст. 122 ЗК України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист - повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.
У постанові від 13.02.2024 у справі №910/743/23 Верховний Суд вказав на те, що якщо орган місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.
Судовий захист в таких випадках передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором та добросовісно використовувала належні їй права, тому орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря; водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, в тому числі через судовий захист. Інакше передбачене ч. 9 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" право орендаря оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі матиме лише декларативний характер та не призведе до відновлення порушеного права (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності від 23.11.2023 у справі №906/1314/21).
Як установив суд з доданого Соколівською сільською радою до відзиву Аркуша погодження проєкту рішення сільської ради, він завізований сільським головою, заступниками сільського голови, керуючим справами виконавчого комітету, начальником юридичного відділу, начальником загального відділу, а також працівником, який його підготував. Дати погодження - 17.11.2025 (а.с. 184). 
Однак на зворотній стороні Аркуша погодження проєкту рішення про продовження договору оренди земельної ділянки у розділі "Зауваження, пропозиції, заперечення до проєкту та відмітки про їх усунення, зміну тексту тощо", містяться такі записи:
- Єсько О.А., використання зем. діл. не за цільовим призначенням та порушення умов договору оренди зем. діл. від 16.02.2010р. - відмовити в продовженні договору оренди зем.діл. від 16.02.2010р.;
- Новікова С.В., з 2019 року та по теперішній час ФОП Прокопенко використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням тому продовження договору оренди не можливе - відмовити в продовженні договору (912/1465/20);
- Завірюха І.Г., земельній комісії досконально опрацювати та вивчити це питання.
Водночас, з Довідки Розгляд заяви "Про продовження договору оренди ФОП Прокопенко Г.І." (а.с. 186) слідує, що 17.07.2019 комісією Соколівської сільської ради було обстежено земельну ділянку та встановлено, що вона використовується не за цільовим призначенням і рекомендовано сільській раді звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, для здійснення перевірки земельної ділянки з кадастровим номером 3522587200:02:000:7666. Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області було прийнято почергово три накази про здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки земельної ділянки з кадастровим номером 3522587200:02:000:7666, розташованої на території Соколівської сільської ради. Управлінням складено відповідні три акти обстеження земельної ділянки, три акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки, три протоколи про адміністративне правопорушення, три постанови про накладання адміністративного стягнення, три приписи та три повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначення, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.
Управлінням встановлено, що частина земельної ділянки з кадастровим номером 3522587200:02:000:7666 площею 0,0094 га використовується не за цільовим призначенням ФОП Прокопенком Г.І., чим порушено вимогу п. ґ) ч. 1 ст. 211 ЗК України, п. а) ч. 1 ст. 91 ЗК України, ст. 1 ЗУ "Про державний контроль за використання та охороною земель", відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст. 53 КУпАП.
Враховуючи викладене вище ФОП Прокопенко Г.І. не виконав умови договору, а саме п. 15 та 16 договору оренди землі від 16.02.2010 року, який зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградській області за №352250004000258 від 23.05.2011 року.
У службовій записці начальника відділу земельних відносин, комунальної власності, містобудування та архітектури Єреська О.А. від 13.11.2025 (а.с. 187), крім наведених у довідці встановлених обставин, додатково зазначено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області був надісланий лист сільській раді про вжиття заходів №11-0.4-991/2-20 від 29.01.2020, де зазначено відповідно до наказу від 31.07.2019 року №420-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності" проведено перевірку земельної ділянки за кадастровим номером 3522587200:02:000:7666, розташованої на території Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області та встановлено, що земельна ділянка використовується ФОП Прокопенком Г.І. на підставі договору оренди землі від 16.02.2010. Договір зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.05.2011 року №352250004000258. На час обстеження на земельній ділянці розташований пункт прийому металобрухту та інші металеві тимчасові споруди, зазначена земельна ділянка по периметру огороджена металевим парканом, що свідчить про використання її не за цільовим призначенням. Також 02.10.2019 року ФОП Прокопенку Г.І. вручено припис в 30-ти денний термін усунути порушення земельного законодавства шляхом використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення або шляхом зміни цільового призначення в установленому законом порядку, який не виконаний. 20 листопада 2019 року ФОП Прокопенку Г.І. повторно вручено припис, але знов не виконано. Відповідно до наказу від 27 січня 2020 року № 98-ДК "Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності" 28.01.2020 проведено перевірку припису та встановлено, що ФОП Прокопенком Г.І. не виконано припис 20.11.2019 року, чим порушено вимоги ст. 211 ЗК України. Тому враховуючи викладені обставини, просить вжити заходи щодо припинення права користування земельною ділянкою відповідно ст. 144 ЗК України.
Відповідно до витягу з протоколу сімдесят п`ятої сесії Соколівської сільської ради дев`ятого скликання від 27.11.2025, в результаті відкритого голосування з питання "про відмову ФОП Прокопенку Г.І. у продовженні договору оренди земельної ділянки від 16 лютого 2010 року", проголосувало "за" - 11, з 11 присутніх депутатів, рішення №4210 прийнято (а.с. 46-47). 
Приписами ч. 1 ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні") передбачено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.
Постійні комісії розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями (ч. 4 ст. 47 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні").
Частиною 15 ст. 47 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.
Згідно з ст. 23, 24, 26, 35, 78, 81 Регламенту роботи Соколівської сільської ради (далі - Регламент), затвердженого рішенням сесії від 28.11.2024 №3651:
- проєкт порядку денного формується апаратом Ради. Пропозиції щодо включення питань до проекту денного сесії можуть вноситись сільським головою, депутатами, виконавчим комітетом ради, загальними зборами громадян;
- всі питання включені до проекту порядку денного, які вносяться на розгляд сільської ради, попередньо повинні обов`язково розглядатися профільною постійною комісією та іншими постійними комісіями, крім випадків, передбачених цим Регламентом;
- проєкт порядку денного сесії, сформований відповідно до вимог, зміни до нього обговорюються і затверджуються в цілому сільською радою більшістю голосів присутніх депутатів. Обговорення щодо включення будь-якого іншого питання до порядку денного сесії проводиться за скороченою процедурою; 
- матеріали, підготовлені з відступами від вимог цього Регламенту приймаються до розгляду на сесії Ради, як виняток, лише у випадку, коли вони вимагаються термінового вирішення, були розглянуті на профільній комісії та завізовані головами всіх постійних комісій і відносяться до порядку денного сесії в порядку їх надходження;
- обговорення і голосування з питань і пропозицій проводиться таким чином, щоб з`ясувати дійсне волевиявлення більшості депутатів щодо них. Розгляд одного питання порядку денного без прийняття рішення щодо нього не може перериватися розглядом інших питань порядку денного;
- пропозиції та поправки до проектів рішень Ради подаються депутатами доповідачу з цього питання у письмовій формі за особистим підписом ініціаторів не пізніше, як за день до початку сесії.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.
Відповідно до ч. 4 ст. 15 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. 
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування державної служби та місцевого самоврядування у період дії воєнного стану" від 12.05.2022 року №2259-IX ст. 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" доповнено частинами четвертою - десятою такого змісту: "У період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування, військово-цивільних адміністрацій та військових адміністрацій, а також їх посадових осіб не поширюються вимоги пункту 3 частини першої (у частині оприлюднення проектів актів), ч. 4 ст. 15 ЗУ "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання".
Таким чином, оспорюване рішення Соколівської селищної ради від 27.11.2025 року № 4210 "Про відмову ФОП Прокопенко Г.І. договору оренди земельної ділянки від 16 лютого 2010 року" не підлягало оприлюдненню за 10 робочих днів до дати розгляду з метою прийняття.
Крім цього, згідно з позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 08.08.2019 року у справі №810/1354/18, неоприлюднення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування проекту рішення, як акту індивідуальної дії згідно вимог статті 15 ЗУ "Про доступ до публічної інформації", не є підставою для безумовного скасування оскаржуваного рішення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його не дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Стосовно ж процедурних порушень, то коли йдеться про порушення суто формальні, вони взагалі не впливають на дійсність акта. ЗУ "Про доступ до публічної інформації" визначено, що не оприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону є підставою для притягнення винної особи до відповідальності. Проте, це не є підставою для скасування оскарженого рішення згідно із Законом України "Про доступ до публічної інформації". Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд зазначив, що саме по собі порушення порядку оприлюднення проекту рішення ради не може бути підставою для скасування такого рішення, а інших належних доказів, які б свідчили про те, що прийняте рішення є протиправним або порушує законні права і інтереси позивача, до суду не надано.
Щодо твердження відповідача, про направлення електронними засобами зв`язку (оспорюваного рішення) представнику позивача суд зазначає, що роздруківка з сайту електронної пошти - sokolivka_snap.ukr.net (а.с. 98), фіксує направлення листа (з вкладенням) невідомого змісту, адресату - tzheleznova74gmail.com. Однак матеріали заяви, а також зміст листа-повідомлення позивача від 07.11.2025 не містить інформації стосовно належності зазначеної електронної пошти, представнику позивача - гр. Желєзновій Т.П.
Згідно зі ст. 24 ЗУ "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Вказаній нормі кореспондує норма п. "а" ч. 1 ст. 96 ЗК України, згідно з якою землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.
За приписами статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Згідно з ч. 5 ст. 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
Отже, земельне законодавство розрізняє поняття "категорія земельної ділянки за цільовим призначенням" та "вид використання земельної ділянки в межах певної категорії".
Відповідна правова позиція є сталої в практиці Верховного Суду, викладена в його постановах, зокрема в постанові від 19.06.2019 № 904/7071/17.
З аналізу змісту актів реагування фахівців ГУ Держгеокадастру (а.с. 144-159), які фактично стали підставою для прийняття оспорюваного рішення у відмові у продовженні договору оренди землі, слідує, що ними помилково і безпідставно ототожнюються законодавчо розрізненні поняття категорія земельної ділянки за цільовим призначенням та порядок використання земельної ділянки в межах певної категорії.
Зазначене встановлено у постанові Центрального господарського суду від 03.02.2021 у справі №912/1465/20. 
З урахуванням вищевикладеного, зокрема, обставин встановлених у рішеннях суддів першої та апеляційної інстанції у справі №912/1465/20, відповідачем не доведено факт нецільового використання землі позивачем за спірним договором, тому відсутні правові підстави для відмови у його продовженні, а прийняте рішення суперечить вимогам земельного законодавства та принципу правової визначеності.
Відповідно до ч. 2 ст. 20 ЗК України визначено, що зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.
Таким чином, зміна цільового призначення земельних ділянок (тобто переведення земельної ділянки з однієї категорії, визначеної ч. 1 ст. 19 ЗК України в іншу) здійснюється за проектами землеустрою та з дотриманням відповідної процедури.
Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, установлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації щодо землеустрою.
Зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) здійснюється її власником (користувачем) самостійно (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №806/5308/15).
Твердження відповідача, стосовно розташування на орендованій земельній ділянці пункту приймання металобрухту відхиляються як такі, що не підтверджують зміну цільового призначення земельною ділянки, яка була покладена в якості підстав для прийняття рішення Соколівської селищної ради від 27.11.2025 року №4210 "Про відмову ФОП Прокопенко Г.І. договору оренди земельної ділянки від 16 лютого 2010 року".
Таким чином, Соколівська селищна рада, приймаючи рішення від 27.11.2025 №4210 "Про відмову ФОП Прокопенко Г.І. договору оренди земельної ділянки від 16 лютого 2010 року", посилалася на результати перевірок ГУ Держгеокадастру, проведених понад шість років тому. Суди в межах розгляду справи №912/1465/20 надали цим обставинам належну оцінку та встановили, що зазначені перевірки не могли бути правовою підставою для прийняття Соколівською сільською радою рішення №3256 від 30.01.2020 "Про припинення договору оренди землі з ФОП Прокопенком Г.І.".
Таким чином, підстави, покладені радою в основу оспорюваного рішення, є юридично неспроможними, оскільки вони не мали правового значення на момент вирішення питання про продовження договору. Використання застарілих даних суперечить принципам належності та допустимості доказів, а також не відповідає вимогам ефективного захисту прав орендаря.
Отже, рішення Соколівської селищної ради від 27.11.2025 №4210 "Про відмову ФОП Прокопенко Г.І. договору оренди земельної ділянки від 16 лютого 2010 року" не може вважатися законним, оскільки воно прийняте на підставі обставин, що не мали правового значення та не могли бути використані як належна підстава для відмови у продовженні договору оренди землі.
При цьому Верховний Суд у постанові від 08.10.2025 у справі №917/2322/24 зазначив таке:
"4.12 Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
4.13 Велика Палата Верховного Суду також зазначала, що у під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного (наприклад, у спорі за віндикаційним позовом), не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia - "суд знає закони" (від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 (пункт 84), від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (пункт 101) та інші). Тому суд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення.
4.14 При цьому слід зазначити, що обраний позивачем спосіб захисту прав повинен відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами.
4.15 Разом із цим, вирішуючи спір в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Ради, суди попередніх інстанцій не врахували того, що сам по собі такий спосіб захисту як визнання укладеним договору оренди землі на запропонованих позивачем умовах, не потребує вжиття додаткових способів захисту, а тому заявлення позовної вимоги про визнання незаконним та скасування спірного рішення Ради є неналежним способом захисту, що є самостійною підставою для відмови в позові.
4.16 Отже, у позові у цій частині належало відмовити із наведених підстав.".
Враховуючи наведене та правову позицію Великої Палати Верховного Суду (пункти 4.12-4.16 постанови від 08.10.2025 у справі №917/2322/24), вимога позивача про визнання недійсним (незаконним) та скасування рішення Соколівської селищної ради від 27.11.2025 року № 4210 "Про відмову ФОП Прокопенко Г.І. у продовженні договору оренди земельної ділянки від 16 лютого 2010 року" є неналежним способом захисту та, відповідно, задоволенню не підлягає.
Слід зазначити, що положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлюють алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та передбачає певні правові запобіжники для захисту орендаря від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.
У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №905/650/19, від 15.05.2019 у справі №912/1984/17, від 15.05.2019 у справі №912/3810/16 суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин.
Суд зауважував, що відповідно до ст. 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.
Водночас добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом ч. 3 ст. 509 цього Кодексу.
Отже, законодавець, задекларувавши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.
Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом ст. 3 ЦК України та ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо.
Адже орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин, а також право укласти договір оренди на новий строк.
Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.
Судовий захист в таких випадках передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором та добросовісно використовувала належні їй права, тому орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря; водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, в тому числі через судовий захист. Інакше передбачене ч. 9 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" право орендаря оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі матиме лише декларативний характер та не призведе до відновлення порушеного права.
Оскільки позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, останній може вважатись таким, що набув право "правомірного очікування", натомість орендодавець знехтував своїм обов`язком добросовісно провести переговори, не пропонуючи жодних умов орендарю, відмовив в продовженні договору без будь - яких обґрунтувань підстав відмови, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди у редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати із сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач також заявив про понесення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
За приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У рішенні Конституційного Суду України №23-рп/2009 (п. 3.2 рішення) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.
Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного вбачається, що до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.
На підтвердження надання правничої допомоги, позивач надав суду ордер на надання правничої допомоги ВА №1141951 від 23.02.2026, договір №21 від 24.12.2025 про надання правничої допомоги, акт наданих послуг від 26.05.2026 до Договору про надання правничої допомоги №21 від 24.12.2025, платіжні інструкції та детальний опис наданих послуг адвокатом Цапенко О.М. при розгляді справи №912/441/26 в Господарському суді Кіровоградської області.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, з відповідача підлягає стягненню, крім витрат із сплати судового збору, вартість послуг адвоката, що сплачена або підлягає сплаті (правова позиція, викладена в постанові об`єднаної палати КГС ВС від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин, помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Особливістю фіксованого розміру адвокатського гонорару є те, що визначення саме такої форми в договорі виключає обов`язок зазначення відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної наданої послуги (вчиненої дії) в детальному описі робіт (наданих послуг) або в акті приймання-передачі наданих послуг. У цьому випадку встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту у фіксованому розмірі виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії виконаної ним на захист інтересів свого клієнта.
Подібні висновки викладено в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/1344/19 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №916/893/21.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
24.12.2025 адвокатом Цапенко О.М. та ФОП Прокопенком Г.І. укладено договір про надання правничої допомоги №21, відповідно до п. 1.1. якого КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТ приймає на себе зобов`язання надавати КЛІЄНТУ правничу допомогу щодо захисту його прав та інтересів у зв`язку з прийняттям Соколівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області рішення від 27.11.2025 №4210 "Про відмову ФОП Прокопенку Г.І. у продовженні договору оренди земельної ділянки від 16.02.2010", що включає: підготовку та направлення адвокатських запитів, звернень, вимог до Соколівської сільської ради, ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та інших органів для отримання документів і відомостей, необхідних для належного захисту прав КЛІЄНТА; аналіз отриманих документів, правової ситуації та підготовку правової позиції; підготовку, подання та супровід у суді позовної заяви про визнання недійсним (незаконним) та скасування рішення сесії № 4210 від 27.11.2025, а також інших процесуальних документів у межах предмета спору; представництво інтересів КЛІЄНТА у судових засіданнях суду першої інстанції. КЛІЄНТ у свою чергу зобов`язується оплатити послуги АДВОКАТА в порядку і на умовах передбачених цим Договору.
Згідно з 2.1. Договору від 24.12.2025 про надання правничої допомоги №21 на виконання п. 1.1 цього Договору АДВОКАТ наділяється всіма необхідними повноваженнями для забезпечення ефективного захисту прав та інтересів КЛІЄНТА, у тому числі для вчинення процесуальних дій відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, та інших нормативно-правових актів, зокрема, але не виключно: надання правових консультацій КЛІЄНТУ з питань, пов`язаних із предметом цього Договору; складання, підписання та направлення адвокатських запитів, звернень і вимог до органів державної влади та місцевого самоврядування, у тому числі до Соколівської сільської ради та Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області; аналіз законодавства та судової практики господарських судів, необхідних для формування правової позиції у справі; отримання, підписання та подання документів, необхідних для реалізації прав КЛІЄНТА; підготовку, підписання та подання позовної заяви, пояснень, відзивів, заперечень, клопотань, заяв та інших процесуальних документів у межах розгляду справи господарським судом першої інстанції; представництво інтересів КЛІЄНТА у господарському суді першої інстанції, участь у судових засіданнях, перемовинах та нарадах (за необхідності); сплата судового збору від імені КЛІЄНТА (за наявності відповідних коштів або доручення); здійснення будь-яких інших законних дій, пов`язаних із виконанням цього Договору та направлених на захист, відновлення і забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів КЛІЄНТА.
Відповідно до п. 4.1. Договору від 24.12.2025 про надання правничої допомоги №21 КЛІЄНТ сплачує АДВОКАТУ фіксований гонорар у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень за надання правничої допомоги у суді першої інстанції, що включає: дослідження та аналіз законодавства й судової практики з питань, передбачених пунктом 1.1 цього Договору; надання правових консультацій КЛІЄНТУ; підготовку та направлення адвокатських запитів; збір і аналіз доказів; складання, оформлення і подання позовної заяви та інших процесуальних документів, визначених пунктом 2.1 цього Договору; участь АДВОКАТА у перших трьох судових засіданнях у суді першої інстанції. У подальшому участь АДВОКАТА у кожному наступному судовому засіданні, незалежно від його тривалості, оплачується окремо в розмірі 500 (п`ятсот) гривень за одне судове засідання. Оплата гонорару може бути здійснена КЛІЄНТОМ після ухвалення судового рішення у справі, в межах якої надається правнича допомога, або після фактичного надання послуг за актом приймання-передачі. Розмір гонорару є фіксованим і визначається за взаємною згодою сторін відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Згідно з п. 7.1. Договору від 24.12.2025 про надання правничої допомоги №21 Договір набуває чинності з моменту його підписання СТОРОНАМИ та припиняється з підстав, передбачених у цьому Договорі, а якщо такі підстави не настали - при повному виконанні АДВОКАТОМ своїх зобов`язань. Під повним виконанням зобов`язань АДВОКАТА слід розуміти отримання кінцевого судового рішення, яке не підлягає оскарженню або яке оскаржувати недоцільно, якщо із такою недоцільністю згоден КЛІЄНТ.
Договір підписаний сторонами.
Згідно з актом наданих послуг від 26.05.2026 до Договору про надання правничої допомоги №21 від 24.12.2025 сторони на підставі Договору про надання правничої допомоги №21 від 24.12.2025, підтверджують, що адвокатом надано Клієнту правничу допомогу у межах розгляду справи №912/441/26 у Господарському суді Кіровоградської області станом на дату підписання цього Акта. Надання правничої допомоги триває до завершення розгляду справи, при цьому послуги, зазначені в цьому Акті, є фактично наданими та прийнятими Клієнтом. Надана правнича допомога у справі №912/441/26: надання правових консультацій щодо предмета спору; дослідження та аналіз чинного законодавства та судової практики; підготовка та направлення адвокатських запитів; збір, аналіз та систематизація доказів; підготовка, складання та подання позовної заяви; складання та подання процесуальних документів (заяв, пояснень, клопотань, заперечень); формування правової позиції КЛІЄНТА; підготовка до судових засідань; представництво інтересів КЛІЄНТА у суді першої інстанції; участь у судових засіданнях суду першої інстанції 07.04.2026, 08.05.2026, 02.06.2026; підготовка до судових дебатів; вчинення інших процесуальних дій, необхідних для належного захисту прав та інтересів КЛІЄНТА. Час виконання не визначається. Фіксований розмір гонорару адвоката, відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Сума: 10 000,00 грн.
Матеріалами справи підтверджено, що правову допомогу позивачу у справі надав адвокат Цапенко О.М. на підставі ордеру на надання правничої допомоги ВА №1141951 від 23.02.2026.
Отже, у цьому випадку встановлення сторонами в умовах угоди про надання правової допомоги клієнту у фіксованому розмірі виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії виконаної ним на захист інтересів свого клієнта.
Дослідивши надані суду копії договору №21 від 24.12.2025 про надання правничої допомоги, акта наданих послуг від 26.05.2026 до Договору про надання правничої допомоги №21 від 24.12.2025, ураховуючи складення та підписання позовної заяви, відповіді на відзив, участь у судових засіданнях, господарський суд дійшов висновку про реальність надання адвокатом Цапенко О.М. правничої допомоги позивачу у цій справі.
За п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Водночас згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
З наведених обставин цієї справи суд дійшов переконання, що цей спір виник внаслідок неправильних дій сторони, зокрема відповідача, що зумовлює право господарського суду покласти на відповідача усі інші, крім судового збору, судові витрати, пов`язані з розглядом справи згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України повністю - незалежно від результатів вирішення спору.
На підставі вищенаведеного, враховуючи розумність суми витрат та їхню співмірність із складністю справи, відповідність суми витрат критеріям реальності і розумності, з урахуванням предмету позову у справі, відсутність клопотання відповідача про їх зменшення та результат вирішення спору у справі, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати додаткову угоду до договору оренди землі, який зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області від 23.05.2011 року за № 352250004000258, укладеною в такій редакції:
"ДОДАТКОВА УГОДА
до договору оренди землі, який зареєстровано в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі Кіровоградської області від 23.05.2011 року за №352250004000258 земельна ділянка (кадастровий номер 3522587200:02:000:7666) загальною площею 0,0904 га
"____"____________2026 рік селище Соколівське
Орендодавець Соколівська селищна рада в особі селищного голови Завірюхи Інни Григорівни з одного боку та Фізична особа-підприємець Прокопенко Геннадій Іванович з другого боку за взаємною згодою домовились внести зміни до договору оренди землі, а саме:
Строк дії договору продовжити на 15 (п`ятнадцять) років.
Всі інші умови, що не суперечать внесеним змінам залишаються без змін.
Підставами для внесення змін є: 
Закон України "Про оренду земель";
Договір оренди землі від 16.02.2010 року №б/н.
Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною вищезазначеного договору.
Додаткова угода укладена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в "Орендодавця", другий - у "Орендаря".
Орендар зобов`язується здійснити державну реєстрацію права оренди протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання додаткової угоди та повідомити Орендодавця про державну реєстрацію права оренди не пізніше наступного робочого дня після вчинення реєстраційних дій, з наданням копії підтверджуючого документу.
Орендна плата у розмірі визначеному даною угодою вноситься з моменту під писання даної угоди.
Орендодавець:
Соколівська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області
код ЄДРПОУ 04364905
юридична адреса: Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Соколівське, вул. Шевченка, 23, поштовий індекс: 27641
засоби зв`язку: т. 0522310342
адреса електронної пошти: sorolivskasr@ukr.net
_____________ Інна ЗАВІРЮХА
Орендар:
Фізична особа-підприємець Прокопенко Геннадій Іванович
Паспорт серія НОМЕР_2 виданий Кіровським РВ УВМС України в Кіровоградській області 12.04.1997 року
адреса: АДРЕСА_2 
Ідентифікаційний код: НОМЕР_3 
_____________Геннадій ПРОКОПЕНКО".

Стягнути з Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (код ЄДР 04364905, вул. Шевченка, 23, с. Соколівське, Кропивницький район, Кіровоградська обл., 27641) на користь Фізичної особи-підприємця Прокопенка Геннадія Івановича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 2 662,40 грн судового збору, а також 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу засобами поштового зв`язку, відповідачу через систему "Електронний суд".

Повне рішення складено 18.06.2026.

Суддя Н.М. Коваленко 

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.
Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.