ЄУН 932/18040/25
 
Провадження № 2/932/5807/25
 
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого – судді Петуніна І. В.,
за участю секретаря – Тимощук К. А.
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ФОП ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів в обґрунтування якого вказала, що 03.09.2025 позивач через мережу інтернет придбала у відповідача 2 пари взуття, за що нею було сплачено 3600 грн. 06.09.2025 у відділенні № 65 «Нової пошти» у м. Харків нею було отримане вказане замовлення.
Після перевірки товару було встановлено, що частина товару не відповідає його технічному опису, тобто розмір обох пар взуття не відповідає розміру, заявленому на товарі. Довжина устілки повинна відповідати 37 розміру взуття (23,5 см), а фактично вищезазначена довжина складає не менш 25 см, що не відповідає заявленгому в описі розміру.
Після отримання товару придбаний товар виявився таким, що не відповідає її розміру взуття, що унеможливлює його викоритання та не відповідає заявленим якостям, їх характеристикам, які вказані на сайті продавця.
Вона звернулася до інтернет магазину easy_step_dnepr з претензією на відповідність характеристик товару з метою усунення розбіжностей, які виникли при виконанні договору з боку відповідача, але отримала відмову у поверненні товару продавцю протягом 14 днів з моменту покупки. Як наслідок таких дій було порушено її права позивача на отримання продукції і послуг належної якості.
У зв`язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача на її користь 3600,00 грн як вартість товару; стягнути з відповідача на її користь 200000,00 грн моральної шкоди та витрати на правничу допомогу у сумі 16000 грн.
Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.
Інших клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. 
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 01.12.2025 відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, призначено розгляд справи по суті на 09.02.2026.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 03.09.2025 року позивач придбала у відповідача товар за що сплатила 3600,00 грн, що підтверджується наданою платіжною інструкцією «Приватбанку» від 03.09.2025.
З наданої позивачем роздруківки переписки в інтернеті вбачається, що вона отримала посилку, 2 пари підійшли по розміру, а 2 пари великі за розміром на 1 см. Вважає, що взуття, яке не підійшло за розміром, не відповідає розмірній сітці, відповідно це брак і тому повернення товару. Так, зазначає, що в неї стопа 23.5 см, а у сітці відповідача – це 37-й розмір, але ці пари 37-го розміру на стопу 25 см. Відповідач зазначила, що колодка 37 р 23,5 см. Колодка – це аналог стопи, 25 см – це 39 р, розмір на взутті написаний 37. Також відповідач зазначила, що вони виконали всі усі зобов`язання і якщо є претензії, то споживач має право звернутися в компетентні органи.
V. Оцінка суду
Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
За змістом п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»,12) істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Невідповідність колодки взуття розміру, як на це посилається позивач, суд вважає істотним недоліком оскільки взагалі не може бути усунутий та робить товар суттєво іншим.
Між тим, жодних експертних висновків чи інших доказів на підтвердження своїх доводів, а саме що позивач придбала у відповідача взуття 37-го розміру з колодкою 25 см, нею не надано.
Також суд зауважує, що позивачем не надано підтвердження вартості спірних 2-х пар взуття, оскільки надана квитанція на оплату товару на суму 3600,00 грн, між тим позивач вказує, що 2 пари їй підійшли.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону «Про захист прав споживачів», споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром, або відтворений на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надісланий електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти.
Таким чином, якщо непродовольчий товар належної якості не підійшов, як зазначила позивач за розміром, вона мала право не на розірвання договору та повернення грошей, а на обмін товару.
Матеріали справи не містять заяви позивача до відповідача про обмін придбаного товару на інший, оскільки він не підійшов позивачу, як заявила остання, за розміром.
За змістом ч. 2 ст. 9 Закону «Про захист прав споживачів», якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару.
Як вже зазначалося судом, заява на обмін товару взагалі не надходила, а позивач відразу просила розірвання договору та повернення грошей, що суперечить ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону «Про захист прав споживачів».
Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, всебічно оцінюючи надані позивачем докази дослідивши їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, в зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону «Про захист прав споживачів», а тому відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір компенсується за рахунок держави.
На пiдставi Конституції України, Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 5, 10-13, 34, 51, 80, 81, 89, 141, 200, 206, 258-259, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 до фізичної осроби-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 про захист прав споживачів, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 травня 2026 року.

Суддя        І. В. Петунін