Справа № 444/2478/26
Провадження № 3/444/1266/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Брунця Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовкві Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції № 2 (м. Жовква) Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу серії ЕПР 1 № 679802 від 30 травня 2026 року, ОСОБА_1 30 травня 2026 року о 19.15 год. в м. Рава-Руська (дорога Рава-Руська-Синьковичі, 0140601) керував автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Драгер 6820.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином.
Cуд прийшов до висновку про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , оскільки є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду справи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім того в судовому засіданні є присутній захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який заявив про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Брунець Назарій Миколайович подав на адресу суду письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, яке відповідно підтримав в судовому засіданні та просив задоволити.
Захисник вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції є недійсним, оскільки проведений за допомогою технічного засобу “Драгер”, з порушенням строку калібрування такого.
Окрім цього наголошує на інші підстави, які також просить врахувати під час розгляду даної справи та відповідно клопотання про закриття провадження у даній справі.
Вивчивши клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про закриття провадження у справі, заслухавши його позицію в судовому засіданні, проаналізувавши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та їх в сукупності, суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 2.9-А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .
Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для з`ясування всіх обставин справи, повноти розгляду справи судом було детально досліджено протокол про адміністративне правопорушення, а також інші матеріали справи.
З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що при проведенні первинного огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу “Драгер” працівником поліції не було зроблено контрольний замір перед безпосереднім продуттям у мундштук ОСОБА_1 , крім того ОСОБА_1 продував в один і той же мудштук три рази, перші дві спроби не зафіксували результату, фактично з відеозапису вбачається, що була помилка, лише на 3 раз був зафіксований результат.
При проведенні повторного огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу “Драгер” працівником поліції також не було зроблено контрольний замір перед безпосереднім продуттям у мундштук ОСОБА_1 , крім того ОСОБА_1 продував в один і той же мудштук три рази, після першого продуття не було зафіксовано результату, фактично з відеозапису вбачається, що була помилка, лише після третього продуття в мундштук був зафіксований результат.
На відеозаписах зафіксовано, що на запитання працівників поліції щодо вживання спиртних напоїв, ОСОБА_1 повідомив, що алкоголю не вживав, тобто заперечував вживання спиртних напоїв.
Водночас, ОСОБА_1 не було запропоновано ознайомитись із документами, що свідчили б про повірку та сертифікацію відповідного засобу вимірювальної техніки.
Вказане підтверджується відеозаписом, що долучений до матеріалів справи.
Суд враховує, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.
Тобто цифровий показник проміле алкоголю в крові має безпосереднє значення для висновку щодо перебування водія в стані алкогольного алкогольного сп`яніння, за якого може наступати адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки установлення стану алкогольного сп`яніння має місце у разі цифрового показника більше 0.2 проміле алкоголю в крові.
З квитанції приладу “Drager Alcotest 6820”, яка знаходиться в матеріалах справи та яка долучена в якості додатку і доказу до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 679802, тест № 1888, вбачається, що калібрування даного приладу було проведено 26 листопада 2025 року.
Вимоги до експлуатації алкотестеру “Drager 6820” встановлені Інструкцією до такого приладу.
Так, згідно з офіційною Інструкцією експлуатації газоаналізатору “Alcotest Drager 6820”, визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі 10 “Технічні дані”. А розділом “Калібрування” передбачено інтервали технічного обслуговування приладу, перевірки калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.
Таким чином, оскільки з моменту останнього калібрування приладу “Drager 6820”, за допомогою якого здійснено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, до моменту проведення його огляду, 30 травня 2026 року, пройшло більше 6 місяців, то результати такого огляду не є належним доказом вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже цей прилад не повинен був експлуатуватись.
При цьому суд зазначає, що будь-який вимірювальний прилад є технічним засобом і гарантовано може працювати тільки в період гарантійного строку зазначеного виробником (технічними характеристиками) та в межах встановленого строку калібрування. Робота такого приладу не може бути гарантовано коректною поза межами цього періоду.
Аналізуючи викладені порушення при використанні газоаналізатора на місці події, слід дійти до висновку, що результати тестування з однієї сторони є недопустимими доказами у справі, а з іншої сторони, вказують на те, що саме ці порушення могли б призвести до некоректної роботи приладу при його використанні.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
З врахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції є недійсним.
Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення матеріали справи не містять.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, який також складений з грубим порушенням, за відсутності належного, повного огляду особи, проведеного з дотриманням вимог вказаної вище Інструкції, ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути покладений в основу доведеності вини особи.
Також суддя звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів справи поліцейські ставлять у вину ОСОБА_1 , те, що він був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема те, що його поведінка не відповідала обстановці та те, що в нього була порушена мова, однак на наданому відеозаписі не зафіксовано жодної поведінки ОСОБА_1 , яку би можна було оцінити як неадекватну, агресивну чи таку яка би будь-яким інших чином явно не відповідала обстановці.
З матеріалів відеозапису вбачається, що протягом всього часу координація рухів, мови та відповідно поведінка у ОСОБА_1 не порушені, пальці його рук не тремтять, жодних фактів порушень мови не спостерігається, поведінка адекватна.
Окрім цього при вирішенні даної справи суд враховує ту обставину, що ОСОБА_1 під час процедури складення протоколу не було роз`яснено працівниками поліції ні прав, ні обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, а також зміст ст. 63 Конституції України.
Крім того, заслуговують на увагу доводи захисника про те, що матеріали справи не містять підтвердження, що ОСОБА_1 як водія відстороняли від керування, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення викладеним у протоколі.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Враховуючи положенням норм статей 9, 245, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі “Надточій проти України”, п. 33 рішення у справі “Гурепка проти України”), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам “Кобець проти України” від 14 лютого 2008 року, “Берктай проти Туреччини” від 08 лютого 2001 року, “Лавенте проти Латвії” від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення “за відсутності розумних підстав для сумніву”, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.
Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 279 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення оголошується протокол про адміністративне правопорушення та досліджуються докази.
При порушеному порядку притягнення до адміністративної відповідальності та порядку зібрання доказів, зокрема порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення справа про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.
Рішення Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.
Подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення.
За вказаних обставин, даний протокол та проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння є неналежним доказом у справі та не може свідчити про доведеність вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.
А тому суд приходить до висновку, що справа про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, відсутні належні та допустимі докази вини останнього.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.
Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.
Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя:        Мікула В.  Є.