ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2026 м.Дніпро 
Справа № 904/7108/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кошлі А.О. (доповідач) суддів: Кучеренко О.І., Стефанів Т.В.,
за участі:
секретаря судового засідання Кахикало А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 (повне рішення складено 19.03.2026, суддя Рудь І.А.) у справі № 904/7108/25
за позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 
до відповідача: Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» 
про стягнення заборгованості
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад змісту рішення господарського суду першої інстанції:
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просило стягнути з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» заборгованість у сумі 1 608 908 грн 32 коп., з яких: 1 593 761 грн 17 коп. — основний борг, 12 858 грн 92 коп. — 3% річних, 2 288 грн 23 коп. — інфляційні втрати. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0463-02024-ПП від 01.01.2024 в частині оплати за отримані послуги з передачі електричної енергії за період з серпня по вересень 2025 року. У зв`язку з несвоєчасною оплатою позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 позов задоволено частково. В частині стягнення основного боргу в розмірі 23 149 грн 85 коп. провадження у справі закрито. Стягнуто з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» (52591, Дніпропетровська область, Синельниківський район, село Воронове, вул. Дніпровська, будинок 28; код ЄДРПОУ 03564045) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; код ЄДРПОУ 00100227) суму основного боргу у розмірі 1 570 611 грн 42 коп., 3% річних у розмірі 12 858 грн 92 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 288 грн 23 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 19 306 грн 90 коп.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що між сторонами укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0463-02024-ПП від 01.01.2024, який є публічним договором приєднання. За умовами договору ПрАТ «НЕК «Укренерго» як оператор системи передачі безперервно надає послугу з передачі електричної енергії, а відповідач як користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору. Суд встановив, що відповідачем порушено умови пунктів 6.2, 6.4 договору та допущено прострочення виконання зобов`язань зі сплати за надані послуги з передачі електричної енергії за період з серпня по вересень 2025 року. Після відкриття провадження у справі відповідачем було частково сплачено суму основного боргу на суму 23 149 грн 85 коп., у зв`язку з чим суд закрив провадження у цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. 
Суд кваліфікував правовідносини сторін як такі, що регулюються статтями 901– 907 ЦК України, та з урахуванням положень статей 509, 525, 526, 530, 626, 629 ЦК України дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення основного боргу у розмірі 1 570 611 грн 42 коп. Суд також визнав обґрунтованими та правильними розрахунки 3% річних у розмірі 12 858 грн 92 коп. за загальний період з 29.08.2025 по 13.12.2025 та інфляційних втрат у розмірі 2 288 грн 23 коп. за листопад 2025 року, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України. 
Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду, місцевий господарський суд відмовив у його задоволенні, зазначивши, що складне фінансове становище відповідача та наявність воєнного стану не є безумовною підставою для надання відстрочення, оскільки сторони знаходяться в рівнозначних економічних умовах, а енергетична галузь є пріоритетною ціллю для ворога, і від сталої роботи позивача залежить функціонування критичної інфраструктури.
Не погодившись з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/7108/25, Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» (далі — апелянт) подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення 12 858 грн 92 коп. — 3% річних та постановити нове рішення про стягнення 3% річних у розмірі 7 543 грн 00 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції апелянтом не оскаржується.
Зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги 
Апелянт вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 незаконним в частині стягнення суми 12 858 грн 92 коп. — 3% річних. 
Апелянт зазначає, що обставиною, яка має значення для справи та яку суд першої інстанції не з`ясував, є період, упродовж якого нараховані 3% річних. В оскаржуваному рішенні взагалі не відображено період, протягом якого здійснюється нарахування 3% річних. Нарахування 3% річних здійснюється на підставі статті 625 ЦК України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми.
За доводами скаржника, позивачем у позовній заяві зазначено інший період нарахування 3% річних, ніж той, що мав місце фактично. Внаслідок невірного визначення періоду позивачем нараховано суму 3% річних, яка є більшою за ту, що підлягає стягненню. За власними розрахунками апелянта, сума 3% річних має становити 7 543 грн 00 коп.
Позиція учасників справи, викладена у відзиві на апеляційну скаргу
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» та вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, посилаючись на наступне:
Позивач зазначає, що при розрахунку позовних вимог у справі № 904/7108/25 розрахунок сукупного індексу інфляції та 3% річних було здійснено за допомогою інформаційно-правової системи «Ліга-Закон», що є усталеною практикою як з боку учасників судових процесів, так і з боку судів. Допустимість використання ІПС «Ліга-Закон» як належного інструменту при здійсненні розрахунків підтверджується численною практикою Верховного Суду.
Позивач наголошує, що суд першої інстанції належним чином дослідив надані розрахунки та обґрунтував свою правову позицію щодо правомірності нарахувань 3% річних та інфляційних втрат. У наведених скаржником правових висновках, як і в правових висновках Верховного Суду у інших справах щодо застосування статті 625 ЦК України, не зазначено про неправильність розрахунків за допомогою ІПС «Ліга-Закон».
Щодо твердження апелянта про невстановлення судом першої інстанції періоду нарахування 3% річних, позивач зазначає, що до матеріалів позовної заяви було долучено детальний розрахунок, який був досліджений судом першої інстанції. Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем жодним чином розрахунок не був спростований, з його боку навіть не було надано контррозрахунку, його не було надано і до матеріалів апеляційної скарги, що свідчить про відсутність у апелянта належної доказової позиції та фактичну неможливість підтвердження власних доводів.
Позивач вважає, що апеляційна скарга фактично зводиться до незгоди з висновками суду без наведення належних і допустимих доказів, що відповідно до усталеної судової практики не може бути підставою для скасування або зміни судового рішення. 
Процесуальні дії суду апеляційної інстанції під час перегляду справи
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Кошля А.О., судді: Кучеренко О.І., Стефанів Т.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.03.2026 апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/7108/25 було залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати судового збору у розмірі 3 633 грн 60 коп.
03.04.2026 апелянтом подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/7108/25. Витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/7108/25. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.05.2026 о 10 год. 30 хв.
17.04.2026 року матеріали справи № 904/7108/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
19.05.2026 до суду надійшло клопотання позивача про проведення судового засідання без участі представника НЕК «Укренерго».
Представник скаржника (відповідача) в судове засідання не з`явився, відомостей про причини неявки до суду не надав, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Відповідно до положень ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи належне повідомлення учасників провадження про дату, час і місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для розгляду оскаржуваного рішення та з огляду на те, що явка повноважених представників в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія апеляційного суду дійшла висновку про можливість розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.
Відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.05.2026 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені в апеляційному порядку
01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - НЕК «Укренерго» Позивач, Оператор системи передачі, Виконавець) енергетичний ідентифікаційний код (ЕІС) №10Х1001С-00001Х) та Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» (далі – Відповідач, Користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0463-02024-ПП від 01.01.2024 (далі – Договір), п. 1.1 якого передбачено, що даний договір є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Користувача до умов цього Договору згідно з заявою - приєднання, що є додатком 1 до цього Договору. З моменту акцептування заяви-приєднання до Договору в порядку встановленому Кодексом системи передачі, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 309 (із змінами) (далі – КСП), Користувач набуває всіх прав та зобов`язань за Договором і несе відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами Договору, КСП та чинним законодавством України. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі.
Відповідно до п. 2.1. Договору, ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.
Відповідно до п. 4.1. Договору, планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному веб-сайті https://ua.energy/.
Ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру оприлюднюється ОСП на офіційному веб-сайті в євро/МВт*год. Крім цього, ОСП щомісяця оприлюднює на офіційному веб-сайті ставку плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру у грн/МВт*год не пізніше 03 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, у випадку її затвердження. Конвертація величини ставки здійснюється щомісяця за середньомісячним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, за розрахунковий період надання послуги.
До моменту підтвердження ENTSO-E нового рівня ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру на відповідний період ОСП має право застосовувати рівень ставки, що була розрахована та застосовувалася у попередньому періоді. Сторони здійснять фінансове врегулювання розрахунків не пізніше, ніж через один місяць після підтвердження ENTSO-E нової ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру. ОСП зобов`язаний повідомити Користувача у спосіб, визначений цим Договором, про новий рівень ставки та спосіб донарахування різниці протягом 14 календарних днів після її підтвердження ENTSOE.
Користувач зобов`язаний протягом 3 робочих днів у спосіб, визначений цим Договором, підтвердити ОСП отримання цієї інформації.
Відповідно до п. 4.2. Договору, при розрахунку вартості наданої послуги
застосовується:
- для Користувачів-підприємств «зеленої» електрометалургії, а також електропостачальників, що здійснюють постачання електричної енергії підприємству «зеленої» електрометалургії - тариф на послуги з передачі електричної енергії для підприємств «зеленої» електрометалургії (у випадку підтвердження цим підприємством відповідного статусу та встановлення для ОСП відповідного тарифу згідно з чинним законодавством);
- для Користувачів, що здійснюють експорт/імпорт електричної енергії до/з країн периметру у період після приєднання ОСП до ІТС механізму - ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру;
- для інших Користувачів - тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи (крім підприємств «зеленої» електрометалургії).
Відповідно до п. 4.3. Договору, ціна цього Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.
Відповідно до п. 5.1. Договору, для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяги Послуги.
Плановий обсяг Послуги визначається відповідно до розділу XI КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.
Фактичний обсяг Послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП.
Відповідно до п. 5.2. Договору, вимоги щодо засобів (систем) обліку електроенергії в точках комерційного обліку Користувача, а також інші організаційно-технічні питання, пов`язані зі збором, обробкою, верифікацією, валідацією, агрегацією, зберіганням та передачею даних комерційного обліку, визначені Кодексом комерційного обліку електричної енергії.
Відповідно до п. 5.3. Договору, кожна зі Сторін має право ініціювати перевірку погодинних обсягів передачі електроенергії спільно з представниками відповідних Постачальників послуг комерційного обліку.
Відповідно до п. 6.1. Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.
Відповідно до п. 6.2. Договору, Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:
1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;
2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;
3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
Відповідно до п. 6.3. Договору, у разі зміни тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості Послуги за новим тарифом, починаючи з дня введення в дію відповідного тарифу, згідно з рішенням НКРЕКП про зміну тарифу.
Відповідно до п. 6.4. Договору, Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Оплату вартості Послуги після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно) або Акт приймання-передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники Акта приймання-передачі Послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі Послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання Користувачем.
Відповідно до п. 6.5. Договору, у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі Послуги Користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі Послуги вартість та/або фактичний обсяг Послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим Договором термін. Якщо Користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.
У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання (Додаток 10 до Правил ринку). Результати зміни обсягів наданої Послуги відображаються в Акті коригування.
Відповідно до п. 6.6. Договору, у разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг по цьому договору, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви Користувача про повернення надлишку коштів).
За наявності заборгованості за цим Договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди Користувача.
Відповідно до п. 7.1. Договору, ОСП має право: отримувати від Користувача своєчасну оплату за Послугу, тощо.
Відповідно до п. 7.2. Договору, Користувач має право: отримувати від ОСП Послугу з дотриманням установлених показників якості надання цих Послуг відповідно до глави 2 розділу XI КСП, тощо.
Відповідно до п. 9.1. Договору, при невиконанні або неналежному виконанні умов цього Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до цього Договору та законодавства України.
Відповідно до п. 9.2. Договору, ОСП зобов`язується: 1) забезпечувати надання Послуги з дотриманням установлених показників якості надання цих Послуг відповідно до глави 2 розділу XI КСП;
2) складати та надавати Користувачу акти, рахунки, повідомлення у терміни та у порядку, що визначені в главах 6 та 10 цього Договору;
3) повідомляти Користувача про зміну тарифу на передачу електричної енергії у
терміни та у порядку, що визначені у главі 6 цього Договору, тощо.
Відповідно до п. 9.3. Договору, Користувач зобов`язується: 1) підписувати зі свого боку акти приймання-передачі Послуги, акти коригування до
актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги та повертати ОСП;
2) здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором, тощо.
Відповідно до п. 10.1. Договору, ОСП щокварталу оформлює акт звірки розрахунків наданої Послуги та в строк до З0 числа місяця, наступного за звітним кварталом, відповідно до форми, наведеної у додатку 3 до цього Договору, надсилає його Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (за допомогою Сервісу) або надає Користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані зі своєї сторони.
Користувач протягом 3 робочих днів з дня отримання акта звірки розрахунків наданої Послуги заповнює його зі своєї сторони, підписує та повертає один примірник ОСП.
У разі виникнення розбіжностей за актом звірки між Сторонами Користувач має право протягом 3 робочих днів з моменту отримання акта звірки розрахунків наданої Послуги відобразити такі розбіжності із відповідним обґрунтуванням в отриманому акті звірки, підписати та повернути його ОСП. Якщо Сторони не дійшли згоди, розбіжності та суперечки вирішуються у порядку, встановленому главою 12 цього Договору. 
Відповідно до п. 10.3. Договору, рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання - передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими Стороною:
- у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником;
- у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.
- Електронний документ, який направляється Стороною на виконання цього Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з моменту набуття документом статусу «Доставлено» у Сервісі. Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
Відповідно до п. 10.4. Договору, будь-які документи, що створюються/укладаються Сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт приймання-передачі
Послуги або акт коригування до акта приймання-передачі Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: http://online.ua.energy/.
Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документу). Податкові накладні отримуються Користувачем виключно в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до п. 10.5. Договору, для забезпечення електронного документообігу
Сторони зобов`язуються здійснити реєстрацію в Сервісі та дотримуватись правил та інструкції користування Сервісом, які ним передбачені. 
Відповідно до п. 10.6. Договору, при підписанні документів електронним підписом використовується сертифікат, виданий кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 10.7. Договору, Сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних Сторони, є такими, що підписані цією Стороною (уповноваженою нею особою).
Цей договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання.
Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення (п. 14.1 договору). 
Звертаючись з даним позовом, позивач вказує на те, що відповідачем порушено умови п. 6.2, 6.4 Договору, та допущено прострочення виконання зобов`язань зі сплати за надані послуги з передачі електричної енергії за період з серпня по вересень 2025 року, на загальну суму у розмірі 1 593 761,17 грн. з ПДВ., що складається помісячно: серпень 2025 року – 1 021 704,74 грн, вересень 2025 року – 572 056,43 грн, та підтверджується наданими у якості доказів до даної позовної заяви копіями планових (декадних) рахунків, актів приймання-передачі, рахунків-фактури, та доказами щодо направлення та отримання цих документів відповідачем.
Позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу вих. № 01/57976 від 23.09.2025 про сплату заборгованості, яка залишена відповідачем без відповіді.
У зв`язку з несвоєчасною оплатою за надані наданих послуг позивачем за неналежне виконання умов спірного договору відповідачу було нараховано 3% річних у розмірі 12 858,92 грн., та інфляційні втрати у розмірі 2 288,23 грн.
Вказані обставини і стали причиною виникнення спору.
Правові підстави та норми права, застосовані судом апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/7108/25, яким позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 1 570 611 грн 42 коп., 3% річних у розмірі 12 858 грн 92 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 288 грн 23 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 19 306 грн 90 коп. Рішення оскаржується апелянтом лише в частині стягнення 3% річних у розмірі 12 858 грн 92 коп.
Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи, правильність наданої їм юридичної оцінки, а також правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на таке.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг з передачі електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0463-02024-ПП від 01.01.2024 на спірну суму та несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за вказаним договором. З огляду на положення пунктів 6.2, 6.4 договору строк виконання відповідачем грошового зобов`язання настав.
Також місцевий господарський суд установив, що після відкриття провадження у справі № 904/7108/25 відповідачем частково погашено основний борг у сумі 23 149 грн 85 коп., у зв`язку з чим на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі в цій частині закрито через відсутність предмета спору.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у відповідача заборгованості за надані позивачем послуги у розмірі 1 570 611 грн 42 коп., доказів погашення якої матеріали справи не містять, та визнав позовні вимоги в цій частині обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 2 288 грн 23 коп. за листопад 2025 року та 3 % річних у розмірі 12 858 грн 92 коп. за період з 29.08.2025 по 13.12.2025. Перевіривши поданий позивачем розрахунок, місцевий господарський суд визнав його правильним та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних у повному обсязі.
Колегія суддів зазначає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області в частині закриття провадження щодо стягнення 23 149 грн 85 коп. основного боргу, в частині задоволення позовних вимог про стягнення 1 570 611 грн 42 коп. основного боргу та в частині задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 2 288 грн 23 коп. учасниками справи не оскаржується.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України зазначені висновки суду першої інстанції не є предметом апеляційного перегляду та колегією суддів не перевіряються.
Таким чином, предметом перегляду судом апеляційної інстанції є виключно законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 12 858 грн 92 коп.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що суд першої інстанції не з`ясував належним чином обставини щодо періоду нарахування 3 % річних, а позивачем при здійсненні розрахунку було визначено неправильний період прострочення, у зв`язку з чим розмір 3 % річних, на думку апелянта, повинен становити 7 543 грн 00 коп.
Колегія суддів відхиляє наведені доводи апеляційної скарги як необґрунтовані.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення 3 % річних у розмірі 12 858 грн 92 коп., нарахованих за період з 29.08.2025 по 13.12.2025. Відповідний розрахунок міститься у матеріалах справи та був предметом дослідження суду першої інстанції.
Натомість апелянт, стверджуючи про неправильність визначення позивачем періоду нарахування 3 % річних, не зазначає, які саме дати початку чи закінчення прострочення визначені позивачем помилково, не наводить обставин, які б свідчили про інший період прострочення, а також не подає власного обґрунтованого та деталізованого контррозрахунку.
Посилання скаржника лише на те, що сума 3 % річних повинна становити 7 543 грн 00 коп., без наведення методики розрахунку, періодів прострочення, сум заборгованості та кількості днів прострочення, не може бути визнано належним обґрунтуванням доводів апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Проте апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неправильності здійсненого позивачем розрахунку 3 % річних.
Крім того, рішення суду першої інстанції в частині встановлення факту надання послуг, наявності основної заборгованості, настання строку виконання грошового зобов`язання та факту його прострочення апелянтом не оскаржується, а тому відповідні обставини є встановленими та не підлягають повторному доказуванню в межах доводів апеляційної скарги.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд правильно застосував положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, належним чином перевірив поданий позивачем розрахунок та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 12 858 грн 92 коп.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в межах апеляційного перегляду.
Отже, здійснений позивачем розрахунок 3 % річних за період з 29.08.2025 по 13.12.2025 у сумі 12 858 грн 92 коп. є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства.
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» щодо неправильності нарахування та розрахунку 3 % річних не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/7108/25 є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним і всебічним з`ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, та з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказам.
У справі «Руїз Торіха проти Іспанії», ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р.).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р.» Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, надав належну оцінку наявним доказам і правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а відтак підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення не вбачається.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/7108/25 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» задоволенню не підлягає.
Вирішення питання щодо розподілу судових витрат
Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст.129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/7108/25– залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/7108/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складений 15.06.2026.
Головуючий суддя А.О. Кошля

Суддя О.І. Кучеренко

Суддя Т.В. Стефанів